Vestea bună e, că sunt curat.
Bună, Anthony. Am o slujbă pentru tine.
Am fost la morgă şi i-am identificat cadavrul,
m-am ocupat de nenorocitul de serviciu funerar.
O să răzbun moartea lui Cassie,
scoţându-i nenorocita de inimă bolnavă şi dementă.
Bo, te caută cineva.
I-am spus antrenorului Velasquez despre cum ai lucrat cu mine, ieri.
A spus că erai cel mai bun aruncător din liceu, pe care l-a văzut.
Mă acuzi că-ţi fur banii?
Am nevoie de bani diseară, Inez.
Dacă nu pot plăti până diseară, mă aşteaptă o bătaie soră cu moartea.
Ce ţi-au făcut la faţă?
- Câte din astea ai luat azi? - Evident că nu destule.
Ăsta nu-i Seth Blanchard?
E unul din cei mai bogaţi bărbaţi din lume.
Ieri, în parcare, ai văzut lumina?
Era în jurul meu, în jurul nostru.
Sunt Maggie. Sunt soţia dlui Blanchard.
- Mulţumesc că l-ai ajutat. - Nicio problemă.
Vocea pe care am auzit-o...
cred că era Dumnezeu.
Subtitrarea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro
Sezonul 2 Episodul 2
'Neaţa, iubire.
Bună.
Ce-i asta?
Ăsta-i un mulţumesc.
- Pentru ce? - Pentru că ai grijă de mine,
că mă laşi să stau aici până îmi revin.
Pentru că eşti un înger.
Doamne.
Tu ai făcut toate astea?
Am urmărit "Bucătarul de oţel." Ştiu să umblu prin bucătărie.
Asta de fapt, e bine, Jimmy.
Ai venit cu vreo idee cum să iei banii înapoi?
Pun la cale vreo două idei.
Nu-ţi fă griji. Mănâncă-ţi micul dejun.
Nu tu ai făcut astea, aşa-i?
Ce?
Asta-i de la restaurantul din capătul străzii.
Da, ei bine, am luat florile...
Din curtea vecinilor.
Păi, dlui Goodman nu-i pasă
- dacă-i fur florile. - Serios?
Nu-s drăguţe?
Nu-s colorate sau frumoase?
- Nu? - Nu.
Adevărat?
Nu le urăsc.
De fapt le iubeşti. Recunoaşte.
- Nu. - Le iubeşti.
Rahat. Încă mai reuşeşti, Bo.
Nu înjura pe teren.
Terenul e o biserică. Respectă-l.
Scuze. Spun doar că încă arunci bine, omule.
Sunt impresionat. Nu-i rău pentru un bătrân, ştii?
În regulă, destul despre mine.
Înţelegi punctul pe care încerc să-l fac?
- Da. - Dacă îţi arunci braţul din cauza oboselii,
o să-ţi pierzi concentrarea. Arată-mi.
Bun. Trebuie să păstrezi această linie, indiferent cât de obosit eşti.
Salut, Bo. Tyler, lasă-ne puţin.
Ce mai faci, Bo?
Te distrezi? Mă bucur să te revăd pe teren.
Mă bucur să fiu aici.
- Îmi recapăt suflul. - Cum te mai simţi cu umărul?
Mă ţine. Nu m-a lăsat niciodată,
dar bănuiesc că aşa trebuie să fie.
Da. Tyler face reglaje
după numai două antrenamente cu tine.
Văd deja îmbunătăţiri majore în mişcarea sA.
Nu e meritul meu. E un copil bun.
Are potenţial.
Vreau să-ţi ofer o slujbă, Bo.
Nu-s implicaţi banii, dar vreau să lucrezi cu toţi băieţii,
ca un fel de antrenor neoficial.
Cred că te vor asculta.
Ce zici?
Profesore, lumina era orbitoare.
Părea că vine de peste tot şi că a trecut prin mine.
Am căzut la pământ, incapabil să văd ceva
şi apoi m-am uitat în sus
şi am fost înconjurat de copaci...
Sute de copaci în jurul meu.
Frunzele lor îmi fluturau pe faţă, pe braţe.
- Copaci? - Da.
Ştiu cum sună, dar erau copaci, mulţi.
Şi acum devine ciudat.
Ramurile copacilor au început să se legene,
vibrănd din ce în ce mai repede,
până când abia le vedeam.
Şi atunci s-a întâmplat.
Copacii s-au transformat în şerpi.
Eram îngrozit să fiu înconjurat de marea asta de şerpi sâsâind la mine.
Şi chiar înainte ca colţii lor să mi se înfigă în piele,
am auzit.
Am auzit vocea Domnului...
Ceea ce cred că era vocea Domnului...
Spunându-mi să mă pregătesc,
că trebuie să fiu gata.
Şi asta a fost...
tot ce-mi amintesc.
Dle Blanchard,
botezurile, nu-s în zona mea de expertiză.
Dar eşti unul din cărturarii religioşi de frunte, ai ţării.
Trebuie să înţelegi ce înseamnă toate astea.
Nu-i aşa?
I-ai citit jurnalul?
Cristoase.
Te rog, să nu începem din nou, Jules.
Nu de asta te-am invitat aici.
Deci, spune-mi...
te-a iertat Cassie
că ai abandonat-o în cele mai private pagini ale ei?
Asta căutai, nu-i aşa?
Vreun fel de iertare?
Nu e vorba de ce era acolo, Jules.
E vorba de ce nu e acolo.
Ce înseamnă asta?
Cassie a încetat să mai scrie în jurnal
cam acum un an.
După 19 ani de scris,
s-a oprit.
A umplut jumătate de caiet şi apoi s-a oprit.
Am încetat să mai scriu în jurnal
când aveam 20 de ani. Nu înseamnă nimic.
Mi s-a părut într-adevăr ciudat.
Asta e tot. După toţi anii ăia,
să încetezi brusc să mă scrii?
Ce s-a întâmplat în aprilie 2008
de a făcut-o să se oprească?
La ce dată?
Ultima scriere a fost pe 14 aprilie.
Ce?
Cred că atunci a fost ultima dată când am vorbit cu ea.
Era în preajma zilei mele de naştere.
Se purta ciudat şi am ştiut că era ceva în neregulă,
aşa că am sunat-o şi am întrebat-o ce s-a întâmplat.
A devenit toată retrasă, aşa că...
am lăsat-o baltă.
Şi n-am mai sunat-o.
Am fost prinsă de treburile mele
şi am uitat de ea.
Cred că-s cu adevărat fata tatălui meu.
N-o să rezolvi tu uciderea ei.
Poliţia n-a găsit nimic.
Detectivul particular pe care l-am angajat a spus că nu-i nimic de găsit.
A fost ucisă pentru portofel... nici mai mult, nici mai puţin.
Trebuie să treci mai departe.
Cineva mi-a împuşcat fata în cap.
Nu pot trece peste asta...
niciodată.
Bună Maggie.
Tocmai a sosit asta pentru tine.
El e încă înăuntru cu profesorul?
De peste o oră, de-acum.
Sper să spună ceva cu înţeles.
Seth e un om raţional.
În cele din urmă va realiza că întreaga sa experienţă aproape de moarte
i-a amestecat puţin gândurile.
Va trece, nu-ţi fă griji.
Îşi va reveni la normal în scurt timp.
Sper să ai dreptate.
Directorul meu artistic mă tot sfătuieşte
să-i fac Christinei, bluza galbenă.
Ce crezi?
Îmi place galbenul. Şi rozul e drăguţ.
Uite, Maggie, ai citit ziarele.
Presa a aflat de căderea lui Seth.
Ultimul lucru pe care îl dorim e să se intre în amănunte.
Cred că ar fi
o idee foarte bună pentru voi doi,
să ieşiţi, să fiţi văzuţi în public,
să afle toată lumea că nu-i motiv
de îngrijorare la o reacţie la calmante.
Nu ştiu, Andrea. Nu cred că-i o idee bună.
Ştii, cred că Seth trebuie să se odihnească,
nu să de-a ochii cu paparazzi, în faţă la Mr.Chow.
Ştiu că nu e lucrul tău preferat de făcut, Maggie,
dar nu putem lăsa zvonurile să scape de sub control.
Dacă bursa crede că e ceva în neregulă cu Seth,
acţiunile BWE, for fi atacate.
- Nu dorim asta. - Bineînţeles.
Scumpule, cum a mers?
Se uită la mine de parcă aş fi susţinut că l-am văzut pe iepuraşul de Paşte
călare pe un nenorocit de inorog.
Gândeşte-te,
cred că nu-i prea departe de adevăr.
Dacă un expert în credinţa şi în treburile cereşti crede că-mi pierd minţile,
nu ştiu pe cine să mai întreb ce înseamnă toate astea.
Te-ai trezit devreme.
De ce nu mergem să ne odihnim puţin? Ai nevoie.
Înainte de a vă retrage pentru noapte,
Levon vrea să-ţi vorbească despre propunerea indoneziană
şi de concesionarii stadionului.
Bine. O să ne odihnim mai târziu, Maggie.
Lasă-mă să rezolv problema asta cu Levon.
Poate mă va distrage şi mă va face să mă simt puţin mai bine.
Mamă, n-o să crezi asta.
Bună, scumpule. Computerul ăsta afurisit
mă cam zăpăceşte cumva.
Nu pot... Nu pot intra...
Nu pot intra înăuntru.
Care-i cuvântul? Nu pot intra.
- Loga? - Loga. Nu pot face asta.
O să o rezolv pentru tine, mamă, imediat, bine? Fii atentă.
Vreau să-ţi spun ce s-a întâmplat.
Deci, lucrez cu Tyler, care-i un puşti dinamită
şi vine antrenoarul V la mine şi, fii atentă,
îmi oferă postul de antrenor.
O slujbă. Nu e plătită,
dar voi lucra cu toţi puştii.
Nu ţi se pare grozav?
Mamă, ai auzit ce ţi-am spus?
Mamă, te simţi bine?
Ce se întâmplă?
Isuse, mama! Ce dracu se întâmplă?
Guvernul indonezian se retrage.
Spun că vânzarea unei companii de stat
E o strategie prea riscantă,
pentru a cădea pe mâine străine.
"Strategie riscantă"? Practic, îi cauţionăm.
Guvernul e ultima din grijile noastre.
- Întreaga regiune e instabilă. - Spuneţi-le că ducem afacerile în Palao.
Ştii că o vor face.
- Seth, te simţi bine? - Scuzaţi-mă. Am uitat că aveam o întâlnire.
Continuaţi. Andrea, tu rămâi şi ia notiţe.
O să te sun imediat.
Continuaţi.
Mamă, o să fii bine.
- Ce e cu ea? - Acum verificăm.
- Va fi în regulă? - Lasă-ne să ne facem treaba.
Bună ziua, dle Battaglia.
Bună ziua, dle.
Nu arăţi prea bine.
Cred că am dat prea tare cu băutura noaptea trecută.
- Dvs arătaţi mai bine. - Mă şi simt mai bine.
- Bun. - Uite, nu vreau să te deranjez, Battaglia,
Dar trebuie să ştiu exact ce s-a întâmplat
- în ziua în care am leşinat. - Kenny.
- Vă rog, spuneţi-mi Kenny. - Trebuie să ştiu fiecare detaliu
pe care ţi-l aminteşti, Kenny.
Ai văzut o lumină strălucitoare?
Ai auzit vreo voce, vreun sunet?
Orice ieşit din comun?
Bine.
Bine, era o zi însorită.
Erau câţiva nori uşori.
Poate 22 de grade.
Trei adolescenţi, două femei, un bărbat
Veneau pe jos când aţi venit.
Era cineva într-o dubiţă care a claxonat,
pentru că un măgar pe motocicleta n-a stat la stop.
Dar în afară de astea,
toate zgomote, dar nicio lumină strălucitoare de care să-mi amintesc.
Băiete, ai memorie pentru detalii.
Făcea parte din slujba mea.
- Am fost poliţist. - Ofiţer. Ştiu.
- Da. - Uite, s-ar putea să pară o nebunie, Kenny,
dar cred că a fost soarta
cea care a făcut ca tu să fii acolo şi să mă prinzi în ziua aia.
Soarta?
Vezi, trebuie să fiu sincer.
E puţin ciudat pentru mine.
Ştiu.
Ai căzut, eu te-am prins
şi cu asta basta.
Dacă vrei să-i spui soarta, e grozav.
Merge orice.
Ai timp să faci o plimbare cu mine, Kenny?
Haide.
Totul a venit din senin.
Erau probabil primele semne,
oboseala, urinare frecvenţă
şi în cele din urmă, probleme de vorbire şi ameţeală de azi,
datorită nivelului extrem de ridicat de zahăr în sânge.
Deci e ceva serios, doctore?
Nu poate doar să ia o pastilă sau aşa ceva?
Medicamentaţia orală poate fi folosită
pentru diabetul de tip 2, dar nu pentru cel de tip 1.
Atacul tipului 1 la adulţi e mult mai serios, dar poate fi controlat.
Cum? Ce ar trebui să facem?
Trebuie să limitaţi dulciurile şi alcoolul
şi să-ţi monitorizezi consumul de carbohidraţi.
Şi trebuie să-ţi faci injecţii cu insulină,
de 5 ori pe zi.
- Trebuie să mă injectez? - Da.
Nu ştiu.
E dureros.
- Nu ştiu. - O să te ajut, mama.
- O să fii în regulă. - Asigurarea mea acoperă costurile?
Mamă, nu cred că ar trebui să ne îngrijorăm pentru asta.
Nu, scumpule, trebuie să ne facem griji pentru asta.
Cred că da, dna Olinville.
Ce se întâmplă dacă mama nu urmează toate indicaţiile?
Dacă uită de o injecţie?
Va fi expusă unui risc crescut pentru boli de inimă şi atac cerebral.
Trebuie să-ţi înţelegi starea.
Va fi în regulă, mama.
În regulă? Ne putem descurca.
Bine? O să te ajut, în regulă?
Dle Urmas,
fiica mea mi-a spus
că ai putea fi în stare să răspunzi la câteva întrebări.
Cu siguranţă, pot încerca.
Deci poliţiştii,
au fost de ajutor, dle Urmas?
Atât cât sunt de ajutor poliţiştii.
Detectivii particulari sunt mereu priviţi ca intruşi, câini de pază ai familiei,
dar în cazul ăsta, chiar n-a contat.
Nu era nimic de spus.
Asta... asta mi-e greu să cred.
Credeţi ce vreţi, dle Cendars,
dar se întâmplă mai des decât credeţi.
Majoritatea cazurilor se răcesc, chiar dacă
familiile vor să creadă altfel.
Din nefericire, ăsta-i adevărul,
nu erau piste în cazul ăsta, nu erau dovezi criminalistice,
nici circumstanţiale. Nu era nimic pe camera de supraveghere.
Ce cameră de supraveghere?
De la clubul atletic Century East.
Am bănuit că ştiţi despre înregistrare.
Nu ştiu despre ce dracu vorbeşti.
În regulă.
Clubul de atletism Ritzy unde lucra fiica dvs,
avea camere de supraveghere în parcare,
aşa că uciderea fiicei dvs a fost înregistrată.
Deci cine... cine are caseta? Tu?
- Cum le obţin? - Poliţia mi le-a arătat
şi nu-i nimic ce aţi vrea să vedeţi, dle Cendars.
Vreau doar să ştiu unde pot vedea
casetele, dle Urmas.
La secţia poliţiei din centru.
Stăm unde ar trebui să fie linia de 50 de iarzi
al noului meu stadion de fotbal.
Destul de tare, nu, Kenny?
Da, la naiba.
Adică, Los Angeles are nevoie stringentă de echipa sa.
Care-s şansele să-mi daţi câteva bilete?
Sunt vizionarul ce ar trebui să aducă
amatorii de fotbal înapoi în Los Angeles.
Va fi moştenirea mea.
Pot auzi mulţimea. O pot auzi aclamând.
Ştii că obişnuia să mi se scoale când veneam aici?
De fapt aş avea o erecţie
gândind la 80.000 de oameni stând în stadionul meu.
Acum nu mai aud nimic.
Nu mai simt nimic.
Asta-i păcat pentru tine.
Cumpără nişte Viagra şi clădeşte-ţi stadionul, amice.
Oricum, de ce-mi spui mie astea?
Nu e treaba mea.
Pentru că cumva, eşti integrat în cele ce se întâmplă, Kenny.
Nu-s omul care pune la îndoială lucrurile.
Fac ca lucrurile să se întâmple. Atac.
Dar dintr-un anumit motiv,
în ultimul timp pun la întrebare, totul.
Vezi, acum mă zăpăceşti.
Ce înseamnă asta? Nu o să construieşti stadionul?
Pentru că asta nu-i mişto.
Nu te juca cu duminicile mele, aşa.
Duminica e tot ce are un bărbat câteodată.
Nu ştiu ce spun, Kenny.
Tot ce ştiu e că ceva se schimbă.
Când m-am trezit din evenimentul acela,
Am fost conectat diferit.
Şi nu era de vină Vicodinul.
Efectul acelui medicament a fost cu mult înainte de aia.
Asta... asta e altceva.
Vorbeşti despre Dumnezeu?
Chiar crezi că Dumnezeu ţi-a vorbit?
Adică, serios?
Nu ştiu.
Ce ştiu e că,
indiferent ce mi se întâmplă acum,
nu e din cauza medicamentelor.
E mai mult decât atât.
Uite, spui că Dumnezeu ţi-a vorbit.
La dracu, Dumnezeu ţi-a vorbit.
Ştii, aş vrea să-mi vorbească şi mie câteodată.
Am o mulţime de rahaturi pe care să i le pun în cârcă.
Aş vrea că savantul ăla religios să-mi fi spus asta.
Asta-i tot ce căutăm.
Vrei să-mi faci o favoare?
- Ce-ţi trebuie? - Când mai ai veşti de la el,
afla pentru ce trebuie să te pregăteşti
şi dă-mi un telefon.
M-ai făcut curios acum.
O să fac ceva mai bun de-atât.
Mai stai puţin prin jur
şi când Dumnezeu se întoarce la mine,
o să-ţi spun direct.
Cel mai rău client al meu a fost dl Olaffson din Islanda.
Tipul e mare cât un urs
şi mai bogat decât Dumnezeu,
dar avea respiraţia atât de urâtă
încât când vorbea, îmi dădeau lacrimile.
Tipul ăsta credea că plâng,
aşa că am minţit şi i-am spus că am o alergie urâtă.
- În niciun caz. - Dar peste toate astea,
ocazional îşi lăsă fermoarul deschis şi-şi lăsă ouăle să-i alunece afară.
Nu şi scula. Doar ouăle.
Ăsta-i cel mai dezgustător lucru pe care l-am auzit.
- Aş muri. - El credea că-i o trataţie.
Ai ieşit vreodată cu vreun client?
Nu, dar oricum, am un prieten.
- Jimmy, corect? - Îl cunoşti?
Nu, am auzit fetele vorbind despre el.
Nu le ascultă. Ştiu ce au de spus despre el.
- Nu era de rău. - Rahat.
Uite, ştiu ce bârfesc javrele astea.
Ele nu-l înţeleg.
Vorbeşte despre un joc mare şi a intrat în necazuri,
dar ştii ceva?
Văd omul bun din spatele rahatului ăstuia.
Mă enervează pentru că ele nu ştiu prin ce a trecut el.
Uite, a avut o viaţă dată peste cap
şi un tată abuziv.
Las-o baltă.
Nu e important.
E aşa cum spune mama,
dacă te tratează ca pe o zeiţă, atunci nu mai contează nimic.
Da, aşa face.
Astea-s ale tuturor, dar... Andrea.
- Da? - Acesta e Kenny Battaglia.
L-ai cunoscut la spital.
Va conduce măsurile noastre de securitate de acum în colo.
Ce? De ce ai nevoie de un nou şef al securităţii?
Crede-mă. Am nevoie de el.
- Haide, Kenny. - Încântat să te cunosc.
Ne-au trebuit ani ca să înţelegem corect.
Am luat ceva din munca lui Steve Carlton,
- din munca lui Mike Mussina... - Cine-i Steve Carlton?
"Cine-i Steve Carlton?"
Unul dintre cei mai buni aruncători ai tuturor timpurilor.
Ai avut egalitate care a dispărut de pe tabela.
Oricum, regimul ăsta nu te va face mai mare.
Vrei muşchi slabi la încălzire.
Scrie aici că trebuie să alerg în fiecare zi.
Da, dacă asta-i o problemă,
atunci ai o problemă, Ty.
Uite, trebuie să fii dăruit.
Orice atlet de succes, da totul în luptă.
- M-ai înţeles? - Da. da.
Bună.
Sunt Summer. Tu trebuie să fii Bo.
Tyler nu conteneşte să vorbească despre tine.
În caz că nu ţi-a spus,
apreciază cu adevărat tot ce faci pentru el.
Mulţumesc că spui asta, Summer.
Mă bucur să te cunosc.
Bănuiesc că o să vă las singuri.
- Ne vedem mai târziu pe teren, Tyler. - Ne vedem.
Ai auzit de noaptea trecută?
Am plecat de acolo, dar am uitat de J.P.
- Nu se poate. Serios? - A adormit în patul bunicii lui Henry.
- Andrea. - Da?
M-am răzgândit, aşa că pune-o pe Serena
să facă o rezervare pentru Seth şi pentru mine,
pentru cina de mâine seară. Ceva drăguţ,
- ceva ca o mică celebrare. - Grozav.
Dă-mi voie să te întreb ceva.
Ai văzut pe cine a adus Seth aici, dimineaţă?
- Nu. Pe cine? - Pe paznicul ăla de doi bani
de la mall-ul unde a leşinat.
L-a făcut pe tip şeful securităţii.
- Ce s-a întâmplat cu Barry? - E într-un avion spre Hawai.
Şi cu o compensaţie ridicolă de concediere în buzunar.
Seth a făcut toate aranjamentele.
Cred că aveai dreptate să fii îngrijorată, ieri.
S-ar putea să avem de-a face cu ceva mai serios
decât pilule sau oboseală.
Ce se întâmplă? E ceva în neregulă?
De ce eşti aici, Anthony?
De ce faci asta alături de mine?
E o întrebare pe care mi-o pun în fiecare zi.
Eşti o pacoste în majoritatea timpului,
dar niciodată nu eşti plictisitor.
Ei bine, deja ştiu asta.
Să spune că viaţa mea fără tine nu e decât repetiţie,
un record doborât al spălării podelelor
şi a traiului scăzut.
Tu oferi altceva... neaşteptatul, necunoscutul...
Şi îmi fac griji pentru tine.
Nu ştiu de ce, dar îmi fac.
Trage pe dreapta.
- Ce? - Opreşte maşina şi trage pe dreapta.
Ce faci? Nu stai niciodată în faţă.
Acum suntem egali, Anthony.
Nu am nevoie de un şofer.
Cu toate astea, mă plăteşti?
Corect. Am o mulţime de bani.
Ce-mi trebuiie de data asta, e un prieten.
Atunci, ca prieten, trebuie să te întreb asta:
chiar vrei să vezi caseta asta?
Dacă era ceva pe ea, poliţiştii ar fi aflat.
Nu-ţi fă asta.
Nu, trebuie s-o văd, Anthony.
Trebuie să-i văd ultimele ei momente.
Adică, poate le-a scăpat ceva.
Poate că e ceva ce poate vedea un tată
şi pe care altcineva nu poate.
- Ai întârziat. - Cine vine în seara asta?
- S-a întors dl Shiguru. Rahat. N-ar trebui să-l fac să aştepte.
Deja ai făcut-o. L-am convins să ia o fată nouă.
Pe Kim? Glumeşti.
M-am gândit că poate vrei o scuză.
E un tip nou care e dispus să-ţi plătească dublul tarifului orar.
Adevărat?
Acolo.
Ei bine.
- Am auzit că ai întrebat de mine. - Mă numesc Bobby.
Mă bucur să te cunosc, Inez.
Avem un prieten în comun?
Avem, dar nu-s sigur
că l-aş numi prieten.
Totuşi, cu siguranţă are gusturi grozave în privinţa femeilor.
Mulţumesc.
N-am să înţeleg niciodată de ce femeile frumoasă ca tine,
sunt atrase de jucători înrăiţi.
Dar sunt şi mai curios să aflu
ce eşti dispusă să faci
să-l fereşti de a fi grav rănit.
Îmi imaginez că ştii în ce necazuri este.
Şi cu proşti că Jimmy,
e şi mai rău.
Întrucât nu poate veni cu banii,
am decis să-l las să plătească
1.000 de dolari pe săptămână dobânda.
Dacă nu poate,
atunci va trebui să vii să explici.
Mi-ar place să văd ce iese de pe buzele acelea.
Ştiu deja ce se întâmplă.
Cine ţi-a spus că m-ar interesa aşa ceva?
Jimmy.
A spus că tu eşti cea cu...
cum i-a spus?
Simţul afacerilor.
Înţelegi ce am vrut să spun prin "nu mi-e prieten"?
Îţi va spune cum să ajungi la mine acasă.
Cum merge?
Bună, iubito.
Cum merge cartea? N-ai găsit încă o copertă?
Nu, nu încă.
Am auzit că ai angajat un nou bodyguard.
Da.
Scumpule, trebuie să o laşi puţin mai moale cu toate astea.
Ştiu cum te simţi, eşti obsedat, ai nevoie de răspunsuri.
Dar poate că ar trebui să înghiţi asta ca pe un mister.
Nu pot face asta, iubito.
Nu va dispărea pur şi simplu.
Nu înţeleg, Seth.
Nu am răspunsuri.
Nu am logică.
Sunt în ape necunoscute, pe moment.
Tot ce ştiu, e că-mi văd mare parte din viaţă
foarte diferit, de la incident.
Şi nu-s decât două răspunsuri de ce se întâmplă totul...
Ori Dumnezeu mi-a vorbit,
sau înnebunesc.
Aţi sunat la Amy. Vă rog lăsaţi mesajul.
Puştoaico, eu sunt.
Uite, nu te sun ca să te deranjez.
Sun să văd ce fac băieţii.
Ştii, mi-e dor de mutrele lor.
Şi vroiam să-ţi spun şi de nouă slujbă pe care o am.
N-o să-ţi vină să crezi.
Sunt destul de emoţionat. Trebuie să spun cuiva
şi tu eşti aceea.
Haide. Serios?
La dracu.
Dacă ştiam că vii,
mi-aş fi schimbat tricoul.
- Să trec direct la subiect, dle Battaglia. - Te rog.
Nu ştiu ce vede dl Blanchard la tine,
pentru că eu nu văd decât un fost poliţist,
care nu şi-a putut păstra slujba sau soţia.
Eşti severă.
Dacă te gândeşti că asta e o ocazie să câştigi,
greşeşti.
Mâine te vei întâlni cu avocaţii dlui Blanchard
unde vei semna o înţelegere confidenţială,
- prin care vei fi... - Linişteşte-te, dra Schiller.
S-a avut grijă.
Dl Blanchard m-a pus deja să semnez.
Deci cred că suntem în regulă.
Nu te simţi prea confortabil.
Eşti un câine de pripas
pe care-l va alunga în scurt timp.
- Să ai o seară minunată. - Aşa plănuiesc.
Da, e seara luptelor pe Spike
şi săptămâna rechinilor pe Discovery Channel.
Nu ştii ce pierzi.
Condu cu atenţie.
- Alo? - Judith, sunt Maggie.
Maggie, s-a întâmplat ceva?
"S-a întâmplat ceva?"
Nu-s sigură cum să răspund la întrebarea asta, Judith.
Sunt gravidă, sunt sigură.
Nu asta e reacţia pe care o au majoritatea femeilor
când anunţă că vor avea un copil.
Scuză-mă, Maggie. M-ai prins cu garda jos.
Seth avea deja un copil când ne-am căsătorit.
Ştiu că nu vroia să mai aibe copii, aşa că m-am hotărât că nu vreau copii...
sau el m-a făcut să nu vreau să am copii.
Nu ştiu.
Doamne. Nu ştiu a cui a fost decizia.
- Maggie, e târziu. - Ca să nu mai spun faptul
că vreau să beau ceva.
Imaginează-ţi. Aflu că sunt gravidă
şi instinctul îmi spune să beau un Martini.
"Mulţumesc foarte mult pentru donaţia dvs generoasă, dna Blanchard."
"Copiii mei iubesc cărţile dvs dna Blanchard."
"N-aveţi voie să beţi dna Blanchard timp de nouă luni."
"Soţul dvs şi-ar putea pierde minţile, dna Blanchard."
Cu ce te pot ajuta, Maggie?
Trebuie să anulez câteva întâlniri ale turneului.
Poate doar...
Poate doar Dallas şi Austin.
- Sau poate nu. - Înţeleg.
Putem discuta mai mult, dimineaţă.
'Neaţa, iubito.
Dacă mai faci asta din nou, o să...
Opreşte-te. Isuse.
Am ceva să-ţi spun, bine?
Şi nu-s veşti bune.
Prietenul tău ţi-a spus că i-o sug în fiecare săptămână?
Da.
Am încercat să-i opresc.
Le-am spus... am spus."Luaţi mobila."
Dar ştii, nu-s prosti.
Au văzut rochiile şi...
I-am spus lui Bobby că ai nevoie de ele la muncă.
Dle Cendars, casetele nu sunt acolo.
Nu înţeleg cum se poate întâmpla asta, sergent.
- Îmi pare rău, omule. - Se întâmplă mereu, dle.
Dovezile sunt încurcate, pierdute, chiar în timpul procesului.
Nu caut scuze, vă spun doar un fapt.
Poţi să te mai uiţi o dată, te rog?
M-am uitat şi i-am pus şi pe ceilalţi să caute.
- Caseta nu-i acolo. - Dar e ridicol!
Credeţi-mă, casetă a dispărut.
Aş vrea să nu se fi întâmplat, dar s-a întâmplat.
Ben, haide. Nu e acolo.
O să găsim altceva.
Dle Cendars...
Sunt un mare admirator al dvs...
Sly Stone, Santana,
toţi clasicii. E tot ce ascult.
Chestia asta era tare.
Rahaturile astea noi îmi întorc stomacul.
Oricum,
poliţiştii iau câteodată dovezile,
mai ales după ce cazul se răceşte.
De obicei arme, droguri şi le vând pe stradă.
Este o piaţă
pentru înregistrările de supraveghere a crimelor violente.
Doamne, cred că glumeşti.
Cine dracu s-ar uita la aşa ceva.
Tot felul de oameni.
Uite, nu pot spune nimic despre colegii poliţişti,
dar un tip care a fost în poliţie
vă poate ajuta.
Dacă sunteţi hotărât să găsiţi caseta,
cea mai bună şansă e să vorbiţi cu el.
- Mulţumesc, ofiţer Rodriguez. - Succes.
Drew, nu-ţi poţi strica lovitura răsucită
când îţi execuţi lovitura.
Orice bătăuş bun o va vedea venind.
Bo, ce se întâmplă?
Încălzirea. Lucrez cu băieţii ăştia.
- O să vin mai târziu la tine. - Ce se întâmplă? Eşti supărat pe mine?
Nu, doar că nu vreau să-mi pierd timpul sau să ţi-l pierd pe al tău.
Ce? Nu-mi iroseşti timpul.
Uite, o să fiu sincer cu tine. Nu cred
că ai angajamentul şi concentrarea ca să excelezi cu adevărat
şi nu vreau să-mi investesc timpul în aşa ceva.
- Îmi pare rău. - Stai puţin.
Am dorinţa. Vreau asta mai mult ca orice.
- De ce nu crezi că vreau? - Uite, nu-i treaba mea,
dar dacă ai vrea cu adevărat,
n-ai ieşi cu prietena ta seara în cursul săptămânii,
ştiind că avem antrenament a doua zi.
Nu fac asta tot timpul.
Tot ce ştiu e asta:
CC Sabathia şi Roy Halladay nu şi-au pierdut timpul
cu fete când urmau să joace.
Acei jucători erau concentraţi 24/7.
Ştiau ce fel de sacrificiu trebuie ca să reuşească.
Acum scuză-mă. Am de muncă cu băieţii ăştia.
În regulă. V-aţi încălzit?
Să-ţi arăt postul tău de lucru.
Am neglijat să fac asta ieri.
Trebuie să fie nevoie de o armată de menajere să cureţe o reşedinţă că asta.
- Asta-i casa principală? - Te întrebi câte case am?
- Da, mă întreb. - Şapte.
Asta-i o carte cu Honus Wagner, nu?
- Da, este. - Le colecţionam când eram copil.
Asta-i cea mai scumpă carte a jucătorilor de baseball, din lume.
Sunt numai nouă rămase şi tu...
La naiba.
Eşti colecţionar? Mare admirator?
- Nu neapărat. - Atunci de ce ai lucrurile astea?
Pentru că pot.
Lasă-mă să ghicesc.
- Prima chitara a lui John Lennon. - Bineînţeles că da.
Haide, lasă-mă să-ţi arăt biroul tău.
Sfinte Sisoe. Cred că glumeşti.
Asta-i ceea ce cred eu că e?
Tancul Panzer personal al gen. Rommel din divizia sa fantomă.
Rommel era numit, vulpea desetului.
Din cauza curajului său, a vitezei şi a surprizei.
Da, înaintea întâlnirilor importante, mă duc de fapt şi mă aşez înăuntru.
Îi simt puterea.
Îmi aduce inspiraţia înainte de a intra în luptă.
Ai un tanc.
Am un tanc.
Am un tanc!
Ai un nenorocit de tanc...
- De ce am un nenorocit de tanc? - În curtea ta.
- Nu ştiu. - E un tanc Panzer în curtea mea.
Panzerul nenorocitului de general Rommel...
- Îl vezi, Kenny? - E în regulă.
Îmi cer ajutorul.
În regulă. Vino aici.
Te ţin eu, te ţin eu.
Uşor. Uşor.
Dle Blanchard, sunteţi în regulă?
Uită-te la mine. Eşti în regulă?
Sunt bine, Kenny.
Doamne, aproape ai căzut din nou.
Vrei să chem o ambulanţă sau altceva?
Nu, mă simt grozav. Sunt bine.
- Sunt. - Bine.
Ce se întâmplă dacă nu putem scoate aerul?
Îţi aminteşti ce a spus doctorul?
Bulele de aer afectează dozajul.
Şi dacă dozajul nu e în regulă, atunci ai probleme.
Acum, pot ori să bat în ac,
sau să împing uşor pistonul
să scot bulele.
Lasă-mă să încerc.
- La naiba. - De ce? Ce s-a întâmplat?
Am scos prea multă insulina afară.
Dacă insulina e împinsă afară din greşeală,
întreaga doza ar trebui să fie
aruncată şi reîncărcaţi.
Trebuie să încercăm din nou.
Mamă, o să fie bine.
Promit.
Ştiu că va fi.
Bo, eşti un băiat bun.
Nu cred că aş putea face singură asta.
O să o rezolvăm.
În două zile n-o să fie diferit faţă de a te spăla pe dinţi.
- Poţi să te ocupi? - Da, mă întorc imediat.
Continuă să exersezi.
- Bună, Summer. - S-a despărţit de mine.
A spus că-l distrag.
De ce-mi spui mie asta?
A făcut-o din cauza ta,
tot rahatul pe care i l-ai spus despre dedicare.
Partea amuzantă e că eu l-am împins de fapt să lucreze cu tine.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
- Nu e treaba mea. - Asta ai vrut, nu-i aşa?
Dacă n-ai de gând să cumperi ceva, cred că ar trebui să pleci.
Oricum, de ce îţi pasă aşa de mult de Tyler?
Ce-ţi pasă ce face în afara terenului,
sau cu cine iese?
Eşti o târfă.
Ce?
Ce ai spus?
Am datorii la chirie,
facturi de telefon, cărţi de credit. Doamne.
Cum ar trebui să lucrez fără haine, Jimmy?
Păi...
Crezi că e momentul să fii amuzant?
Îmi pare rău. Te-am auzit.
dacă ar fi venit în camera mea de hotel,
mi-ar fi luat şi mie hainele.
Am spus o prostie.
Stai. Nu fi aşa.
O să fac tot ce pot
să fac plăţile şi să-ţi iau hainele înapoi. Jur pe Cristos.
Jimmy, nu-i vorba doar de haine.
M-ai făcut să mă prostituez ca să-ţi acopăr datoria.
Abia te pot privi în ochi. Ai mers prea departe.
- Nu te-am făcut să te prostituezi. - Jimmy...
Nu, ascultă-mă.
Fără prostii. N-a fost decât o tactică de întârziere
să-l iau de pe mine pentru vreo două săptămâni,
astfel încât să-mi dau seama cum să strâng nişte bani.
Am ştiut că atunci când te va vedea, îmi va da ceva timp.
A fost o manevră strategică să cumpăr timp.
Am bănuit că vei înţelege ce făceam.
Cum ai putut?
Cât de jos crezi că mă pot scufunda?
Ştiu că am făcut câteva lucruri urâte,
dar nu ţi-aş face aşa ceva niciodată.
Eşti fata mea. Fata mea.
Nu ţi-aş face asta niciodată.
Aş mai lua încă 10 bătăi
înainte de a mă gândi măcar să-ţi fac asta.
Sunt o zeiţă, Jimmy?
- Ce? - Când te uiţi la mine,
te uiţi la mine ca la zeiţa ta?
Bineînţeles că da.
Arăţi frumos în seara asta, Maggie.
Nu ştiu ce e, dar e ceva diferit.
- Ai o strălucire. - Sunt doar lumânările.
Trebuie să-ţi spun ceva, Maggie.
Ştiu cum vă suna,
dar Dumnezeu mi-a vorbit din nou.
A făcut-o şi acum înţeleg tot ce se întâmplă.
A vrut să-mi văd viaţa aşa cum e...
Nimic decât acumulare
de bani, putere şi lucruri. Societatea încearcă...
- Ce? - Ascultă-mă, dragă.
Societatea încearcă să redefinească ce e cu adevărat succesul
şi eu aparţin clasei de bărbaţi şi femei
care au jefuit această ţară, lăsând-o fragilă.
Dumnezeu mă forţează să văd adevărul fundamental...
Că sunt absent
şi trebuie să înfrunt cine sunt
şi să mă gândesc la cine pot fi.
Nu înţelegi, Maggie?
Nu sunt nebun.
Pentru prima dată în viaţa mea,
sunt în toate minţile.
Tu eşti Kenny Battaglia?
Cine sunteţi, băieţi?
Suntem prietenii fostului tău sergent din poliţie...
Oscar Rodriguez.
Bine, deci pentru ce sunteţi aici?
Sergentul Rodriguez crede că ne poţi ajuta.
Căutam o înregistrare video.
S-a gândit că tu ai putea şti unde am putea-o găsi.
Suntem dispuşi să plătim oricât e nevoie ca să o obţinem.
Sunteţi?
Uite, nu ştiu de ce v-ar fi spus că v-aş putea ajuta.
Nu pot,
aşa că băieţi, să aveţi o zi bună.
Poate n-ai auzit ce a spus prietenul meu.
A spus că suntem dispuşi să plătim pentru asta.
Bănuiesc că banii te vor ruga
aşa cum au făcut în trecut.
Omul tăui e surd?
Dle, v-am spus că nu vă pot ajuta.
Şi dacă nu vă supăraţi, trebuie să mă duc la muncă.
Sergentul tău ne-a spus că ai şti de unde să cumpărăm nişte casete de supraveghere.
şi nu plec până nu primesc nişte răspunsuri de la tine.
Vrei să te calmezi
înainte să bătăi, bătrâne? Înţelegi?
- Care dracu e problema ta? - Problema mea e
că faci bani de pe urma uciderii fiicei mele, gunoiule.
Du-te dracu! Duceţi-vă amândoi la dracu!
Cunosc poliţişti ce obişnuiesc să fure rahaturi din astea şi să le vândă?
Da, poate. dar nu-s unul din poliţiştii ăia, punct.
- Ia-ţi mâinile nenorocite de pe mine! - Bine, e destul, Ben.
- Ce e cu tine? - Ben, urcă în maşină, omule.
- Mă ocup eu. Urcă în maşină. - Isuse Cristoase.
În maşină.
Dacă eşti deştept, o să-l iei de aici înainte să intre în belele.
Aşa o să fac, omule. Dă-mi un moment, în regulă?
Ascultă-mă şi apoi poţi să-mi spui să mă duc la dracu, bine?
Uite.
Faţa tipului ăsta a fost împuşcată în cap acum şase luni
şi de asta e aşa încins.
Trebuie să vadă caseta, indiferent de cost.
Ai copii?
- Da. - Atunci poate poţi înţelege
de ce trebuie să vadă chestia asta.
Deci ce spui? Ne poţi ajuta?
Asta e. Frumoasă încercare, Ty.
Eşti în joc, astăzi.
Arunc-o, omule!
Chestia asta a avut mişcare!
Continuă!
Subtitrarea: Dorula/SubTeam www.subtitrari-team.ro