Nu mai trebuie să ne întâlnim aşa.
E a treia întâlnire matinală pentru cafea la rând. Trebuie să înceteze.
Ştiu. E ca o viaţă secretă a celor ce-şi duc copiii la şcoală.
Sincer, mâncarea e mai bună decât la mine.
Numai dacă nu-ţi place Hamburger Helper.
Coop mănâncă numai aşa ceva.
Îmi plac mai mult crochetele de peşte.
Aş vrea să o conving pe Paige să mănânce crochete de peşte.
Am avut o confruntare teribilă săptămâna trecută.
S-a declarat vegană.
Am spus, "nu, nu, nu".
Am negociat să revină la a fi vegetariană.
Deci are 12 ani şi e în clasa a cincea la Berkeley.
Da. Nu e vorba că nu-i susţin alegerea morală.
Dar nu ştiu cu ce să o hrănesc.
La ultima înfruntare...
îşi dorea un tatuaj. -Poftim ?
-Îşi dorea un tatuaj. -Are 12 ani.
-Da. -Dumnezeule...
Ce face Paige...
mereu ne instigă pe mine şi Joe unul împotriva celuilalt.
-Mă scoate din minţi. -Da. Eu şi fosta mea soţie
a trebuit să înăbuşim asta din faşă.
Se numeşte cercul încrederii.
Ştiu că sună în genul anilor '60,
dar de fiecare dată când o luăm sau o lăsăm la celălalt,
avem o discuţie de familie în privinţa a ce simte fiecare.
Funcţionează. E vorba despre transparenţă.
Transparenţă.
Unde ai fost toată viaţa mea ?
Poate e bine că ne întâlnim acum.
Ce faci diseară ?
Copiii tăi sunt cu tatăl lor, ai mei sunt cu mama lor.
-Iau crochete de peşte. -Îmi pare rău.
I-am invitat la cină pe sora mea Kitty
şi pe soţul ei.
-Altă dată. -Dar ar trebui să vii, te rog.
-Bine, -Doar că va veni şi mama mea.
Şi lucrez cu unchiul meu Saul.
A aflat, aşa că vine şi el.
Iar fratele meu Kevin îşi aduce soţul, pe Scotty,
imediat ce o lasÄƒ Ã®nsÄƒrcinatÄƒ pe mama surogat.
E o mare cinÄƒ de familie. Mi se pare distractiv.
Nu e prea târziu să refuzi. Sunt mulţi membri în familia Walker.
Sunt băiat mare. Pot să am grijă de mine.
Sunt sigură că poţi.
Trebuie să avem această întâlnire într-o zi de sâmbătă ?
Nu e puţin cam devreme
în ciclul electoral pentru o astfel de întâlnire ?
De fapt, încearcă de ceva timp să stea de vorbă cu tine.
Mai avem doar zece luni până la realegere,
ceea ce înseamnă că trebuie să organizezi
cel puţin patru strângeri de fonduri pe săptămână, în fiecare săptămână.
Haide, Joe. Nici măcar nu am un adversar la alegerile primare.
Dle senator, strâng bani pentru tine de mulţi ani.
Niciodată nu ştii cine vine din spate.
-Cunoşti jocul. -Jocul.
Robert, nu e atât de rău. Putem realiza cotele lunare
cu un minim de 50 de persoane pe eveniment, la 500 de dolari biletul.
De ce nu mă pun deasupra unui bazin cu apă
şi nu aruncă cu săculeţi în mine ?
Glumeşte cât vrei, dar nu ne place
cum arată opoziţia în noiembrie.
Da, au câţiva tipi puternici,
dar în cele din urmă, liberalii vor da înapoi
şi va candida Velasquez. -Şi de aceea
ne gândim să câştigi hispanicii acum,
cât e încă devreme.
Bagă-ţi mâinile în buzunarele lor înainte ca democraţii
să-i facă să plângă pe tema imigraţiei. -Sunteţi incredibili.
M-am interesat despre această... Shakira.
Concert în aer liber, închiriezi câteva toalete ecologice
şi bingo...strângi o sută de mii
şi câştigi simpatia mexicanilor.
Mai întâi, Shakira e din Columbia.
Şi înainte de a-i curta pe mexicanii americani
sau pe oricine altcineva... nu aşa vreau să-mi transmit mesajul.
Şi cu siguranţă nu aşa vreau să-mi petrec timpul în Senat.
Dar tot vei avea nevoie de bani
pentru a-ţi face cunoscut mesajul, oricum ai vrea să o faci.
Ajunge. Să punem capăt acestei discuţii
înainte de a spune ceva ce nu ai vrea să auzi.
Robert...meriţi acest loc.
Trebuie să ne gândim la viitor, e tot ce vreau să spun.
Joe, nimeni nu merită un loc în Senat. Bine ?
-În regulă. -Vorbim săptămâna viitoare.
Te las să te gândeşti. Până săptămâna viitoare.
Mulţumesc, Joe.
Nu trebuia să fii la clinica de fertilitate ?
Ba da.
Du-te. Du-te...fă un copil.
Vrei să vii aici ?
Nu te văd în spate.
Scuze. Încercam să fiu respectuos
faţă de părţile tale femeieşti.
"Părţile femeieşti " ? Glumeşte ?
Nu. Dacă devenim părinţi,
vei spune "penis" şi "vagin",
nu "membru" şi "părţi femeieşti".
-Bună, mamă. -Voiam să-ţi spun
că mă gândesc la tine
şi îţi trimit vibraţii pozitive.
Mi se pare cam ciudat
să o avem în încăpere pe mama ta în timpul concepţiei.
-Bună la toată lumea. -A venit doctorul. Pa.
E foarte nervos.
Mamă, nu găsesc forma de tort.
O mai ai ?
E în faţă, lângă cea de jeleuri.
-Am găsit-o. -Faci tort ?
Şi friptură de porc cu sherry.
Friptură de porc şi tort.
Ştii ceva ? Nu trebuie să vii.
Dacă vrei să te răzgândeşti, e absolut în regulă.
Nu, nu. Vreau să-l cunosc pe tip.
Nu te-am văzut niciodată atât de agitată.
Haide, nu sunt agitată.
Sunt optimistă.
Optimişti sunt cei ce prezintă vremea.
-Nu, tu eşti agitată. Recunoaşte. -Bine, recunosc.
Recunosc, sunt. Sunt agitată.
Mamă, e incredibil. Se trezeşte dimineaţa
şi chiar pleacă de acasă.
Este inteligent, organizat. Conduce propria afacere.
Înţelege ce înseamnă să fii părinte unic.
-E un adult. -Da, cu alte cuvinte,
e tot ce nu a fost Luc.
Nu te opri aici. Dar fostul meu soţ ?
E o schimbare radicală pentru mine.
-Abia aştept să-l cunosc. -Bine, trebuie să plec.
Am de cumpărat o sută de lucruri
şi trebuie să trec pe la Ojai.
-Ojai, de ce ? E sâmbătă. -Doamne, mamă. Unchiul Saul...
A calculat taxele trimestriale înainte să calculeze impozitele,
ceea ce ne face să riscăm un audit.
-Trebuie să îndrept asta. -Spune-i lui Saul să o facă.
Da.
Problema e că unchiul Saul a fost foarte irascibil în ultimul timp.
Mai bine o fac eu.
Sper că e în regulă. N-am vorbit cu el de câteva săptămâni
şi numai asta e ciudat în sine.
Mamă, sunt puţin îngrijorată pentru el.
E la Ojai de atâta timp.
Poate a obosit.
Eşti ocupată. O fac eu.
-Ce, să vorbeşti cu Saul ? -Asta o fac mai târziu.
Mai întâi mă duc la Ojai, refac formularele 1120
şi vă recalculez taxele.
Ascultă ce spui, "refac formularele 1120".
Ştii ceva ? În vremurile bune de la Ojai,
contabilitatea era treaba unei singure femei..."moi".
Mă laşi să mă ocup eu ?
Bine. Dă-i drumul.
-Mulţumesc. -Nu, eu îţi mulţumesc.
Nu, eu îţi mulţumesc.
Îţi aminteşti când am fost prima oară la Washington...
festivitatea aceea pentru Colegiul Republicanilor ?
Da, am crezut că este o petrecere de Halloween...
şi am purtat un costum de iepuraş.
Iar eu am fost costumată în stripteuză.
Şi singurul motiv pentru care ai primit o slujbă la Casa Albă
au fost acei bikini.
Dacă ai ce, arată.
Bine. Am nevoie de o mică informaţie.
Ce intenţionează să facă soţul tău ?
Alegerile primare se apropie,
iar el nu şi-a anunţat candidatura.
-America trebuie să ştie. -Aş vrea să ştiu şi eu.
Bine ai venit în club.
Nimeni nu poate spune ceva până când nu se hotărăşte.
Sunt candidaţi care stau la coadă de aici până în San Francisco
aşteptând să vadă ce face. -Despre cine vorbim ?
Diaz, Barry Dececco
şi îl ştii pe Hargrove ?
-Bob Perversul ? -Da.
Poţi să-l laşi deoparte. Are nişte chestii pe Internet.
Soţia l-a primit înapoi.
Dar Holtzman din colegiul 54 ?
Am auzit că se retrage.
Da, se zbate ca un peşte pe uscat.
Probabil aş putea să impun pe cineva acolo.
Serios ?
Cine este interesat ?
Sunt mulţi. De ce ?
Nu, sunt doar curioasă.
Niciun motiv.
Niciun motiv ?
Kitty McCallister...
Tu eşti.
Încă nu ştiu. E complicat.
Am un copil. Căsnicia mea merge minunat.
Nu ştiu de ce am spus asta.
Ai face furori în 54.
Cancerul tău...nici nu ar trebui să facem un sondaj de opinie.
-Femeile te adoră. -Nu, nu vreau ca tema să fie limfomul.
Vreau ca tema să fie ce pot face pentru ceilalţi,
nu ceea ce mi s-a întâmplat mie,
dacă mă decid să candidez.
Nu vreau să aud "dacă".
Kitty McCallister pentru Congres în colegiul 54 din California.
Ce ţi-a luat atâta timp ?
Surpriză.
Bună.
E soţia ta iubitoare şi grijulie care îţi aduce prânzul.
Ce-i asta ?
E sâmbătă.
Te-ai întâlnit cu Joe Corvus.
Dacă m-aş fi întâlnit eu cu Joe Corvus,
cred că aş fi băut vodcă.
Ce ţi-a propus, întâlniri şi strângeri de mâini ?
-Nu vrei să ştii. -Scumpule, ştii ceva ?
Nimeni nu vrea să strângă bani,
dar alegerile primare se apropie.
Iar toţi bădăranii şi hrăpăreţii
apar ca ciupercile după ploaie.
Pare să devină mai rău de la an la an.
Eşti în situaţia de a fi ales
pentru a lucra în slujba celor care te-au trimis acolo
şi în loc de asta, trebuie să te întorci la a lucra pentru a fi reales.
Nu este un sistem perfect,
dar e singurul pe care îl avem. Ţi-am adus sandviş de curcan...
Impasurile fără ieşire...
vorbele goale, păstrarea popularităţii...
nu am nimic împotriva celor care o fac,
dar eu nu vreau să procedez aşa.
Vreau să fac ceva concret.
Vreau să îi pot arăta cuiva şi să spun,
"Vezi ? Eu am făcut asta".
Sunt multe lucruri pe care le poţi arăta...
Dacă tu, Evan şi cu mine punem bazele unei fundaţii,
mergem în Africa şi ducem apă,
ducem doctori acelora care au nevoie de aşa ceva ?
Da, desigur, ar fi minunat.
-Poate într-o bună zi vom... -Când ? Când ?
Vin alte alegeri.
Candidez, candidez şi... încotro mă îndrept ?
În ultimii patru ani am candidat la preşedinţie,
am candidat la postul de guvernator. -Ştiu, dar eşti senator.
Îţi place să fii senator.
Îmi place munca. Detest mizeria ce ţine de natura ei.
Spui că nu vrei să candidezi ?
Spun că nu vreau să urmez regulile jocului.
Spui că nu vrei să candidezi.
Spun că nu vreau să candidez.
Am terminat. Am terminat să candidez pentru o funcţie publică.
Eu...
Noi am terminat să candidăm pentru o funcţie publică.
Bine. Bine, am terminat.
Am terminat să candidăm pentru o funcţie.
Brothers and Sisters-S04E13-Run Baby Run Traducerea: vayu
Vă întrebaţi dacă starea sănătăţii soţiei mele
are de a face cu această decizie,
iar răspunsul este da, la fel şi în privinţa atacului meu de cord.
În urma acestor două crize, am învăţat nu să fiu mai precaut,
ci să fiu mai îndrăzneţ, să risc mai mult...
Deoarece este singura viaţă pe care o avem.
Daţi-mi voie să fiu clar.
Deşi nu voi candida la alegerile din noiembrie,
voi rămâne în slujba californienilor
ca senator pentru restul mandatului,
iar apoi, ca cetăţean implicat.
Dle senator, vei susţine pe cineva
pentru alegerile primare republicane ?
Cred că vom aştepta să vedem cine candidează înainte de face asta.
E vreun adevăr în zvonul că dna McCallister
se gândeşte să candideze pentru Congres în colegiul 54 ?
Poftim ?
Există voci care spun că ar fi interesată.
De ce nu o lăsăm pe Kitty să răspundă ?
Nu, nu. N-am auzit acest zvon.
Tu ?
-Nu. -Nu, greşeşti.
Eşti singurul care a auzit aşa ceva.
Bună încercare, Steve.
Ce urmează, dle senator ?
Ceva planuri specifice pentru anul viitor ?
De ce am băut atâta apă ?
O vezică plină
face ca uterul tău să fie mai vizibil la ecograf.
O să doară ?
De fapt...
este gata.
Doi embrioni.
Serios ?
Apropo de ejacularea precoce.
Michelle, acum trebuie să stai întinsă şi nemişcată timp de o oră.
După asta, 36 de ore odihnă la pat.
-Mă va ajuta prietenul meu, Sam. -Care prieten Sam ?
Are un prieten pe nume Sam. Care e problema ?
Nicio problemă. Niciun Sam. Vom avea noi grijă de ea.
Nu se va mişca. Nu riscăm nimic.
Ştii că în cazul fertilizării în vitro, trebuie să te abţii
de la activitate sexuală până în săptămâna 16 ?
16 ?
Nu, nu ştiam.
Acum ştii.
Poate ar trebui să vă abţineţi şi voi 16 săptămâni în semn de solidaritate.
Pui la bătaie artileria grea pentru acest tip.
Da, nu crezi că ar fi trebuit să păstrezi
tortul pentru fazele ulterioare ale relaţiei ?
Am multe reţete apetisante
pentru când va fi cazul. -Dumnezeule.
Chiar îţi place tipul. E grozav.
Nu, îmi place cât de uşor face să pară totul.
Am avut atâta melodramă în viaţa mea romantică
şi mi-am dat seama că relaţiile
nu trebuie să fie aşa. -Serios ? Cine ar fi ştiut ?
Deci acest tip...
pentru mine, pentru situaţia mea actuală...
este perfect.
Perfect ?
E Scotty.
Salut. Sunteţi însărcinaţi ?
Ţine-ne pumnii.
Trebuie să o ţinem cu picioarele în sus astfel încât somonii să înoate
în amonte. -O să te pun pe speaker
ca să nu fiu singurul îngreţoşat. Aşteaptă, amice.
-Salut. -Bună.
Salut, străini perfecţi care ştiţi prea multe despre treburile mele.
Cum a mers ?
Micuţii orbitează în jurul ovulului.
Trebuie să o ţinem 36 de ore la pat pe neastâmpărata noastră
ca să poată ateriza.
Michelle, am lucrat ca o nebună când am rămas însărcinată.
Nu-i lăsa să te exaspereze.
Încercăm să fim precauţi, asta-i tot.
-Unde-i Kevin ? -A sunat Robert. A spus că e important.
Ştii cum e. Robert sună, Kevin sare.
Genul de lucru...
Michelle, ce miroase ?
E cuptorul meu.
Am o scurgere de gaze.
-Ar fi trebuit să o repare proprietarul. -O scurgere de gaze ?
Una mică.
Scotty, trebuie să plecaţi imediat de acolo.
Doctorul a spus că trebuie să se odihnească la pat.
Găseşte-i alt pat.
Cred că o vom duce la noi.
Haide, voi doi unde veţi dormi?
Adu-o aici în noaptea asta. Copiii sunt la Joe,
aşa că poate sta în camera lui Paige. -Mulţumesc.
Mulţumesc mult.
Slavă Domnului că nu e Kevin aici.
Ar fi făcut o cădere nervoasă. Haide.
5... 0... 4... 7-2.
De atât aveam nevoie, Peggy. Mulţumesc mult.
Nora ?
Doamne. Nu, sunt bine. E Saul.
Scuze, Peggy. Ţi-am ţipat în ureche.
Bine, pa.
-Doamne, Saul. M-ai speriat de moarte. -Îmi pare rău.
Data viitoare vrei să baţi la uşă sau să faci un zgomot ?
De ce să bat la uşă, Nora ? E biroul meu.
-Ce faci aici ? -Vorbeam cu contabila.
Da, ştiu. Te-am auzit. De ce stai la biroul meu ?
Îi fac un serviciu lui Sarah.
A trecut pe la mine azi dimineaţă şi a spus
că e o problemă cu calcularea taxelor.
Înţeleg. Sarah a spus că e o problemă.
O greşeală, de fapt.
-O greşeală ? -Nu ai calculat impozitele.
Da, Nora, ştiu. De aceea am venit, să rezolv.
Şi dacă Sarah era atât de îngrijorată, de ce nu m-a sunat pe mine
în loc să o trimită pe sora mea ca să încurce şi mai mult lucrurile.
Nu m-a trimis. M-am oferit.
Şi apropo de îngrijorare ? Ştii ceva, Saul ?
Îmi fac griji pentru tine. Eşti bine ?
Nu am vorbit de săptămâni bune.
Poate din cauză că sunt ocupat cu munca
şi nu am toată ziua la dispoziţie ca să vorbesc la telefon.
De ce eşti atât de irascibil ?
Deoarece stai la biroul meu
făcând cine ştie ce încurcături în dosarele mele.
Nu fac nicio încurcătură. Am rezolvat problema.
Am încercat să te ajut. Ar trebui să-mi mulţumeşti.
Pentru ce, Nora ? N-am nevoie de ajutorul tău.
Sunt directorul economic, nu o casnică în căutarea unui hobby.
Acum dacă nu te superi,
aş vrea să mă aşez la biroul meu şi să-mi fac treaba.
Bine. Plec.
Scuză-mă că am încercat să-ţi uşurez viaţa.
Sarah a zis că eşti arţăgos, dar e puţin spus.
Formularul e completat.
Dar din moment ce în ochii tăi sunt o amatoare modestă,
poate ar trebui să verifici. -O voi face.
Datorită eforturilor tuturor părinţilor,
grădina şcolii s-a mărit semnificativ
în ultimii ani.
Le place şi bucătarilor de la bufet.
Extraordinară treabă.
Acum trecem la un subiect mai serios.
Aşa cum ştiţi,
comitetul pentru siguranţă al părinţilor a ajuns la concluzia
că un control aleator al vestiarelor şi ghiozdanelor
ar reduce semnificativ stresul privind securitatea în şcoală.
Am vrea să auzim părerea voastră, a părinţilor.
Da.
Bună, tuturor. Sarah Walker.
Cred că este o idee groaznică.
Faptul de a fi elev n-ar trebui să te priveze
de dreptul de a fi apărat împotriva controalelor nejustificate.
Sincer, sunt puţin şocată că acest comitet pentru siguranţă
vrea să dea curs unei acţiuni
care nu ia în considerare drepturile civile ale copiilor.
Am ţinut cont de drepturile civile ale copiilor.
Tu eşti ?
Sunt în fruntea comitetului, da.
Roy, sunt sigură că n-ai vrut
să vii pe nepusă masă cu aşa ceva,
având în vedere că nu s-a întâmplat nimic.
N-ai citit din întâmplare studiul făcut
în şcolile generale din San Antonio ?
Nu. Nu, mi-a scăpat.
Esenţial spune
că nu poţi şti ce se află în ghiozdanul unui copil
până când nu i-l verifici.
Dar cum rămâne cu părinţii ? Asta nu e sarcina lor ?
Eu ştiu ce este în ghiozdanul copiilor mei.
Ce a fost azi în ghiozdanele copiilor tăi ?
Prânzul şi cărţile.
Dar ce va fi mâine în ghiozdanele lor ?
Fiindcă aceasta e întrebarea.
Se schimbă atât de repede... e imposibil să ţii pasul.
Da, de aceea e necesar să ai o relaţie cu copilul tău.
Nu am un cerc neştirbit, Roy,
dar...am încredere în copiii mei.
Cum rămâne cu copiii mai mari, cei din clasele superioare ?
-În ei ai încredere ? -Nu, cred că nu.
Cred că şcoala trebuie să facă treaba unui părinte în locul meu.
De fapt, n-ar fi bine ca directoarea Frazier
să vină diseară la mine acasă să-mi bage copiii în pat ?
Haideţi. Unde se va opri asta ?
E o pantă alunecoasă spre...Hoover şi CIA.
Bine. Are cineva altă opinie ?
Scuză-mă, nu am terminat.
Discuţia nu mai este productivă, dnă Walker.
Dar te asigur că subiectul va fi examinat
în cadrul comitetului.
Voi veni la acea şedinţă.
Trebuie să fii membru al comitetului
ca să faci asta. -Mă voi înscrie în comitet.
Nu mai sunt locuri.
Voi înfiinţa alt comitet, un contracomitet,
un comitet mai bun. -Hoover a fost şeful FBI-ului.
Michelle, vrei să o iei mai uşor ?
-Nu mă mişc, Kevin. -Îţi fluturi braţele
şi trebuie să stai nemişcată sau e posibil să nu se prindă.
E un embrion, nu un arici.
Da !
Nu-ţi începe dansul victoriei. Acum servesc eu.
Las-o să câştige, vrei ?
Nu vreau să joc dacă pierde intenţionat.
Vreţi să auziţi un glumă ?
N-ar trebui să râdă.
Unde te duci ?
Trebuie să merg la toaletă ? E în regulă ?
Chiar trebuie să mergi la toaletă
sau îmi faci în ciudă ? -Vrei să te convingi ?
Haide, Scotty,
trebuie să mă sprijini.
Ai auzit ce a spus doctorul. Fără mişcare.
Ce înseamnă asta ? Trebuie să aibă grijă.
A spus şi că unele femei fac jogging,
unele femei fac sex şi beau a doua zi dimineaţă,
iar nouă luni mai târziu totuşi... -Ştiu, ştiu, ştiu.
Îmi pare rău. Dar vreau neapărat ca asta să funcţioneze.
Aici erai. Ce s-a întâmplat cu maşina ta ?
Au trebuit să o remorcheze.
S-au aprins toate luminile de la bord,
apoi totul a devenit apoplectic şi a murit,
la fel ca relaţia mea cu dl Perfect.
V-aţi certat ?
Nu, am avut curajul să-mi apăr opiniile
despre cum să-mi cresc copiii.
L-am provocat. Ce e mai rău, l-am provocat în public.
Asta s-a întâmplat.
Dacă nu zâmbeşti şi încuviinţezi, bărbaţii se simt ameninţaţi.
Am terminat cu asta. Am terminat, mamă.
Pun capăt întâlnirilor.
Mă voi dedica unei vieţi calme şi liniştite în abstinenţă.
-Înseamnă că nu vine la cină ? -Da, mamă.
Nu o să vină la cină.
Draga mea.
Îmi plăcea.
Nu ştiu unde mi-a fost capul.
Sunt proastă.
Nu vreau să mă gândesc la asta.
Să mergem. Haide. Să plecăm de aici.
-Cum au mers lucrurile la Ojai ? -A fost un dezastru.
Mamă, ai spus că te ocupi.
Nu, am făcut-o. M-am descurcat foarte bine.
Fratele meu a fost un dezastru.
A venit, m-a văzut lucrând la biroul lui
şi a făcut o criză de furie.
-Doamne. -Da. Mi-a spus că sunt diletantă,
că sunt o casnică în căutarea unui hobby.
-Ţi-am spus că e ţâfnos. -Mai mult decât ţâfnos.
Caută orice scuză ca să izbucnească.
Dar m-am simţit bine să lucrez,
ca în vremurile bune de la Ojai.
Sunt mândră de tine.
El nu.
Eşti o femeie puternică.
Dacă se simte ameninţat de asta, aşa să fie.
-Ai dreptate, surioară. -Da.
Nu ştiu cum ai putut să faci aşa ceva...
să spui tuturor că voi candida pentru Congres
în districtul 54. -Pentru că aşa ai vrut.
-Nu ţi-am spus să o faci. -Ştiu. Nici nu trebuia.
Am ştiut ce vrei chiar dacă tu nu ştii.
Vei fi un candidat grozav.
Vei fi foarte bună în serviciul public.
Ai puţină încredere că mă pricep la ceea ce fac.
Nimeni n-a spus că nu te pricepi la ceea ce faci.
Dar trebuie să-ţi spun că e o decizie
pe care o voi lua eu.
Este intimă, personală.
Şi îmi pare rău să o spun, dar Robert are un cuvânt de spus.
Nu trebuie să-ţi faci griji.
N-am spus că am aflat de la tine.
Nu asta-i ideea. Ideea este
că nici măcar nu ştiu dacă mai vreau să fiu din nou în această poziţie.
-Şi ce poziţie este ? -Să mănânc trei cine
pentru că nu vreau să jignesc doi bucătari...
Să am un zâmbet lipit pe faţă
chiar dacă pierd ora de culcare a fiului meu.
Linguşiri, presiuni... şi ce e mai rău,
să-mi amintesc să mint când iau prânzul cu o prietenă.
Eşti bună. Ascultă.
-Da. -Îţi spun ceva. E un cadou.
Robert abia a anunţat că nu candidează...
şi nu o fac nici eu.
Îmi pare rău să o aud.
Când te răzgândeşti, dă-mi un telefon.
Bună încercare.
Nu mă voi răzgândi.
Poftim...două sticle cu apă
şi o întreagă colecţie de reviste.
Mulţumesc. Sam mi-a trimis un mesaj şi e pe drum.
Nu crezi că Kevin
va tot veni pe aici toată seara, nu ?
Ba da.
Uite care-i chestia...
Nu ştiu cum să-i spun lui Kevin,
dar Sam e mai mult decât un prieten. -Glumeşti, nu ?
-Nu te supăra. -De când te vezi cu el ?
De o lună.
Unde scrie că o mamă surogat nu poate avea iubit ?
Nicăieri, dar trebuia să ne spui.
Îmi pare rău că nu v-am spus. M-am gândit că se va supăra Kevin.
Va fi mult mai supărat că ne-ai ascuns-o.
Bine, măcar spune-mi că e un tip drăguţ.
Da. E un tip foarte drăguţ,
foarte responsabil şi foarte dulce.
Şi puţin mai tânăr decât mine.
Cât de tânăr ?
19 ani.
Haide, Kitty ar fi spus ceva
dacă voia să candideze.
Îţi spun, întrebarea a pus-o în încurcătură.
Poftim, ţine. Să începem.
Ce vei face,
o să bei până la inconştienţă în seara asta ?
Poţi să fii sigur.
Să recunoaştem...
e greu de crezut că Roy îşi va face apariţia.
De fapt, am fost destul de reţinută.
Nu l-am făcut fascist, deşi asta gândeam.
Asta înseamnă reţinută ?
Trebuie să găseşti un bărbat
pe care nu îl deranjează faptul că eşti o femeie puternică.
Ţii minte când făceam skandenberg
şi te învingeam întotdeauna?
-Te simţeai ameninţat ? -Sportul nu a fost pasiunea mea.
Ascultă, Kevin,
Sam vine încoace şi aduce câteva DVD-uri.
-Grozav. Poate să mi le lase mie. -Kevin,
nu o putem controla. Are o viaţă personală.
-Fii drăguţ. -Dacă vrea să rămână la cină,
avem un scaun liber...loc.
Sper că nu eşti Sam.
Nu.
Roy.
Doamne. Ce cauţi aici ?
M-ai invitat la cină.
Da, bineînţeles că te-am invitat.
M-am gândit că după mica noastră dispută...
Uite, Sarah. Roy a adus vin.
-Sunt Kevin. El e Scotty. -Salut.
-Mulţumesc.
Ai un ghiozdan pe care ar trebui să-l controlez ?
-Bună. -Bună.
Nu pot să cred că Michelle este aici.
Da, nu o deranja.
Bună. Sunt Nora Walker.
-Mamă, el este Roy. -E o plăcere să te cunosc.
Mă bucur să te cunosc. Am auzit multe despre tine.
-Taci. -Bună.
-Bună, Saul. -Bună.
Unchiule Saul, el este prietenul meu, Roy.
-Salut, Roy. Mă bucur să te cunosc. -Şi eu mă bucur.
Saul, mă duc sus
să fac cunoştinţă cu Michelle, mama surogat.
-Ce-ar fi să mergi cu mine ? -Nu, mulţumesc.
-Bine, cum vrei. -Mamă, să nu o baţi la cap.
-Salut. -Roy, ea este sora mea, Kitty...
-Ce faci ? -Iar el este soţul ei, Robert.
-Ce faci ? -Bine.
Vreţi să vă aduc vin ? Cred că tu vrei.
E prima ta cină cu familia Walker ?
-Aşa este. -Noroc.
Robert.
E un tip nostim.
Am văzut ce faţă ai făcut. Singurul motiv pentru care Robert
nu bănuieşte nimic e acela că nu ştie
ce ne-ai spus la spital. -Kevin.
Doar fiindcă am spus că mă gândesc să candidez
nu înseamnă că o voi face. -Asta depinde
de persoana căreia i-ai împărtăşit aceste gânduri.
Bine, bine. Am făcut o greşeală.
Am făcut o greşeală foarte mare. Buffy.
Ţi-o aminteşti pe Buffy ? Da.
I-am spus că iau în considerare faptul de a candida.
Nu ştiu. Cred că a luat-o gura pe dinainte.
Ştiam că e ceva adevărat. Ştiam.
-Ce se întâmplă aici ? -Nimic.
E ca într-una din acele camere ferite
în care se încheie târgurile politice.
Ţi-am spus. Vrea să candideze.
-Doamne. Serios ? -Nu.
-Kitty, e fantastic. -Nu, nu.
Şi chiar dacă aş vrea să candidez, oricum nu pot
fiindcă Robert a renunţat astăzi la politică.
Şi ?
-Nu poţi să te implici tu ? -Nu, nu înţelegi.
A făcut-o pentru mine. A renunţat la politică pentru mine.
Ai vorbit cu el despre asta ?
Nu, şi nici n-o voi face.
-Nu, nu. Viaţa mea e în regulă. -Da ?
De fapt, viaţa mea e fabuloasă, exact aşa cum este.
-Ştii ce facem ? -Ce ?
Suntem nepoliticoşi. Nepoliticoşi. Haide.
Ţi-am spus că vrea să candideze.
Vin.
Grozav.
-Apropo, a venit Sam. -Da ?
Distraţi-vă.
Noi vom fi jos. Chemaţi-ne dacă aveţi nevoie de ceva.
O să ne uităm la un film cu zombi.
O să vă uitaţi la un film cu zombi ?
Nu vreau să vadă nimic violent. -Kevin,
e doar un film, pentru Dumnezeu.
Când am fost însărcinată cu tine, am văzut "Exorcistul"
şi ai ieşit bine. -Ea nu e încă însărcinată.
Asta-i toată ideea.
Şi în al doilea rând, n-a ieşit tocmai bine.
-Nu. -Kevin, el e Sam.
Mă bucur să te cunosc.
În fine, haideţi. Să mergem.
-Da. -Pa.
Pa.
Trebuie să se odihnească la pat. Ai înţeles ?
Da, dle.
Da.
Mi-a părut rău când ţi-am auzit anunţul de astăzi.
Dar înţeleg.
Am părăsit compania la care lucram
pentru a deschide propria agenţie.
Cel mai bun lucru pe care l-ai făcut vreodată, nu ?
Acum călătoresc mai mult, totuşi.
-Şi nu-mi plac aeroporturile. -Mă tem
că poţi da vina pe mine pentru chestia cu pantofii.
Sunt în comisia senatului pentru securitatea naţională.
Nu-ţi face griji.
Lui Roy îi plac aparatele cu raxe X.
Ar trebui să le vezi pe cele la care lucrăm acum.
Abia dacă poţi trece un bold prin ele.
Cred că se referă
la o mică dispută pe care am avut-o mai devreme.
Abia v-aţi cunoscut şi deja v-aţi certat ?
A fost mai degrabă o neînţelegere politică.
Mi-a plăcut cartea ta, apropo.
Mi-ai citit cartea ?
-E nemaipomenită. -Mulţumesc.
Scuze. Am vorbit cu Michelle,
care trebuie să stea în pat următoarele 36 de ore.
26 şi numărătoarea continuă, de fapt.
Kevin, Roy ne spunea
cât de mult i-a plăcut cartea lui Kitty.
Are o gândire politică nemaipomenită. Nu-i aşa, Robert ?
E unul dintre motivele pentru care m-a căsătorit cu ea.
Mi-a dat-o sora mea. E democrată,
iar eu sunt republican, aşa că...
Devine din ce în ce mai bine.
-Asta explică totul. -Ce explică ?
Cred că şcolile au dreptul
să verifice vestiarele şi ghiozdanele.
Fără un motiv întemeiat. E o nebunie, nu ?
-Nu, nu cred deloc că-i o nebunie. -Poftim ?
Dacă cineva aduce o armă în campus ?
Mamă, nu pot să cred că spui asta.
Copiii mei merg la şcoală în Washington.
Nu vreau să intre nimic în acea clădire
în afara temelor. -Haide.
E o încălcare a intimităţii copiilor.
Trebuie să fie ilegal. Nu-i aşa, Kevin ? Sprijină-mă cu asta.
-Nu, nu cred. Nu pe proprietatea şcolii. -Serios ?
Acum eşti fericit ? Toată familia e de partea ta.
Nu, eu sunt de acord cu Sarah.
Nu cred că esenţa e controlul.
Atrage după sine prezumţia de vinovăţie,
care e în contradicţie cu tot ceea ce reprezintă această ţară.
Da, nu suntem întotdeauna de acord.
Aşa şi trebuie să fie.
Ce atitudine perfectă. Nu crezi, Sarah ?
Da, aşa cred.
Kitty, te-ai gândit să candidezi pentru o funcţie publică ?
A doua oară într-o zi.
Nu.
Nu, nu cred că am... stomacul destul de tare.
Şi cu siguranţă n-ar fi momentul potrivit.
Nu eşti complet vindecată, nu...
Mamă, nu vorbi despre cancer.
N-am vorbit despre el toată seara şi nu vreau...
lasă-l deoparte măcar o dată.
Ai absolută dreptate. N-ar trebui să vorbim despre asta.
Oricum, politica mi se pare plictisitoare
şi sunt bucuros că ai ales să nu candidezi.
Nu e vorba despre asta. Nu e vorba despre a fi plictisitoare.
-Neplăcută, poate, da. -Ignoră-l.
A fost o pacoste toată ziua.
Saul, ce-ar fi să te duci sus
şi să te prezinţi lui Michelle şi iubitului ei ?
Şi ce-ar fi să nu-mi spui ce trebuie să fac ?
-Sunt foarte fericit aşa cum sunt. -Iubit ?
Credeam că sunt prieteni.
-Bine, Kevin. Calmează-te. -Sunt împreună ?
Da, se întâlnesc. Abia mi-a spus...Kevin.
-Scuză-mă. -Tipul de sus ?
-Îmi cer scuze la toată lumea. -Îmi iau o bere. Vrei o bere ?
-Da, mi-ar plăcea. -Republicanii iau o bere.
Republicanii se îmbată.
Bine. Poate iau şi eu o bere.
Mamă, haide. Încetaţi, amândoi.
Sunteţi ca nişte copii. Sunteţi aşa de supăraţi unul pe celălalt,
încât nici nu vă puteţi privi în ochi.
Nu sunt supărată. Sunt jignită.
Din ce motiv te simţi jignită, Nora ?
Ai venit în biroul meu. Ai stat la masa mea de lucru.
Am venit acolo ca să te ajut.
Nu poţi să mă ajuţi. De ce nu poţi să înţelegi ?
De orice am nevoie, nu poţi face nimic.
Am 70 de ani. Nu am decât munca.
Iertaţi-mă că m-am supărat
fiindcă voi două mi-aţi spus că nu mă descurc prea bine.
Am încercat să-ţi rezolv treburile...
Încetează. Munca mea e tot ce am.
Visurile mele s-au risipit. Au dispărut.
Sunt prea bătrân pentru ele.
N-ar trebui să fiu aici. Asta-i tot.
Haide, Saul.
-Te rog, nu pleca. -Stai puţin, stai puţin.
Unchiule Saul, asta crezi cu adevărat,
că e prea târziu pentru visurile tale ?
Serios, pentru că eu am fost la un pas de moarte.
Şi ştii ceva ? Am crezut
că tocmai în astfel de situaţii visurile devin
mai importante decât niciodată. -Îmi pare rău, Kitty.
Având în vedere prin ce ai trecut,
n-ar fi trebuit... -Este în regulă. Înţeleg.
Încerc să-ţi spun că nu eşti singur,
că am irosit prea mult timp.
Am spus că nu am un stomac destul de tare pentru politică,
dar ce am vrut să spun cu adevărat
este că nu am curaj.
-Kitty, nu eşti altfel decât curajoasă. -Nu.
Nu eşti altfel decât curajoasă.
Şi exerciţi o influenţă formidabilă,
fie că îmi place sau nu. -Nu atâta cât aş putea.
Deoarece asta ar presupune
să-mi fac opiniile cunoscute, să-mi asum riscuri...
să fiu rănită, să-i rănesc pe ceilalţi.
Sunt derutată. Chiar te gândeşti...
Să candidez.
Da, da. Mă gândesc.
Şi ştii ceva, Saul ?
Suntem încă aici.
Şi cred că trebuie să luptăm.
Cred sincer asta,
şi se întâmplă să fie
un candidat foarte vulnerabil
în colegiul electoral 54 din California.
Şi cred că voi candida împotriva lui.
Mulţumesc.
A fost un discurs memorabil.
Scumpule...a fost ceva spontan.
-Voiam să... -Vorbeşti cu mine ?
-Da. -Când ?
Gata. Asta e. Toţi zombi sunt morţi.
Putem merge la culcare în siguranţă şi nevătămaţi.
Aşteaptă. Vreau să văd prezentarea.
De ce ? Nimeni nu îşi foloseşte numele adevărat în asemenea film.
Mie mi-a plăcut.
Da, şi mie mi-a plăcut.
-Aprinde lumina. Vorbesc serios. -Bine.
Ne vedem mâine.
Michelle, ştii regulile pentru următoarele 16 săptămâni ?
Bine, Kevin. O să-i exasperezi.
-E adolescent. Se gândesc numai la sex. -Da.
-Sunt aici, omule. -Ştiu, omule. Asta e problema.
Bine, ca să ştii,
am fost încântat când mi-a spus ce vrea să facă.
Încă sunt.
Vă urez mult noroc.
Grozav. Acum mă simt prost.
Poate o să fii mai drăguţ de acum înainte.
Michelle, ştii cât de recunoscător sunt
pentru tot ce faci, nu ?
Da.
Pot să vă întreb ceva ?
Bineînţeles.
Dacă nu o să meargă,
nu vă veţi supăra pe mine, nu ?
-Nu. -Nu, deloc.
Bine, pentru că nu mă pot abţine să nu râd.
E imposibil. Lumea mi se pare amuzantă.
Ai absolută dreptate.
Ştii ce voi face acum ?
Îl voi lăsa pe Scotty să-şi spună gluma.
Serios ?
-Da. -Sunt puţin nervos, dar...
Haide.
Bine, vreţi să vedeţi cum imit o bufniţă gay ?
-Da. -Da.
Cine ?
E bună.
-E amuzantă. -Da.
-Ai făcut o glumă.
E delicios.
Este.
Păcat că au plecat toţi înainte să-l guste.
Îmi pare rău pentru seara asta. Pentru toată ziua, de fapt.
-Am fost o nesuferită. -Nu, nu.
Adevărul este...
cred că ai atins un punct sensibil.
În ce fel ?
Ghiozdanul lui Paige.
E acolo.
Nu am absolut nicio idee ce este în el.
Anul trecut aş fi putut să-ţi spun...
"Harry Potter", balsam de buze, elastice de păr.
Anul acesta...
nu ştiu ce aş putea găsi.
Şi ne certăm fără întrerupere.
Îmi place o fată care îşi apără părerile, dar...
Înseamnă că suntem doi.
Nu vreau să ne grăbim.
Îmi placi.
Şi am vrut să-ţi spun asta.
Pentru că e o chestiune de transparenţă.
Şi tu îmi placi.
Ei bine ?
E în regulă, cred.
Trebuie să plecăm peste 15 minute.
M-am uitat pe discursul pe care îl va ţine săptămâna viitoare.
Dar tu ?
Ce crezi despre toate acestea ?
Despre candidatura ta sau despre faptul că îmi voi pierde slujba ?
Nu-ţi vei pierde slujba, Kevin.
Ştii că orice ar urma să facă,
te va lua cu el.
Sper că ai dreptate,
deoarece cu puţin noroc, voi avea de întreţinut o familie.
Cum se simte ? Se odihneşte ?
Sper. E ca şi cum am crescut un copil într-o zi.
Mai întâi am avut grijă să fie fericită şi bine dispusă.
Apoi a trebuit să ne descurcăm cu iubitul ei adolescent.
Când ţi-ai făcut publică homosexualitatea,
singurul lucru de care mi-a părut rău...
în afară de faptul
că ai dezamăgit-o pe prietena mea Wendy,
care era îndrăgostită nebuneşte de tine.
Mi-o amintesc.
Mi-a părut rău fiindcă
am crezut că nu vei ajunge să fii tată.
Şi cred că o să te descurci nemaipomenit.
Şi sunt foarte fericită că ţi se întâmplă asta.
Dacă vrei ceva suficient de mult,
vei găsi o cale de a reuşi.
Deci crezi că ar trebui să o fac ?
Crezi că ar trebui să intru în cursă ?
Cred că ar trebui să vorbeşti cu soţul tău.
Pa.
Bună dimineaţa.
Saul. De ce nu ai sunat ?
Ţi-aş fi pregătit micul dejun.
Ai făcut deja destule pentru mine.
Se pare că eşti bine dispus.
Sunt bine dispus. Kitty are dreptate.
Viaţa este prea preţioasă ca să o iroseşti.
Crezi că va candida ?
Abia a ieşit din spital.
Sunt îngrijorată că este prea devreme.
Kevin a spus că alegerile vor fi o bagatelă.
-Probabil nici nu va apuca să transpire. -Sper.
Îţi spun ceva, m-a inspirat.
În dimineaţa aceasta am făcut cel mai stupid lucru.
Care ?
-M-am înscris în Silver Studs. -Ce naiba e asta ?
E un serviciu de întâlniri online pentru bărbaţi gay de o anumită vârstă.
Serios ?
-Da. Şi ghiceşte. -Ce ?
Am primit deja o cerere de prietenie.
Doamne. Ar trebui să mă înscriu şi eu într-un serviciu de întâlniri.
Nora, ultima dată când te-ai întâlnit cu cineva,
a sfârşit în închisoare, îţi aminteşti ?
În locul tău, aş face o pauză.
Oricum, nu e vorba despre mine, aşadar continuă.
De fapt, e vorba despre tine. De aceea am venit.
-Vreau să vorbim despre ceva. -Acum ce mai este ?
Ieri, după ce ai plecat de la birou,
n-am crezut că ai fost în stare să o faci, aşa că am verificat.
Da.
-Te-ai descurcat bine. -M-a ajutat şi Peggy puţin.
Haide, Nora.
Când am început, ai fost cea mai bună de la Ojai.
Îţi aminteşti cum eu şi William
stăteam pe lăzile de fructe
şi încercam să găsim o soluţie de a face rost de clienţi ?
Da.
Ieri ai spus ceva. Ai spus că suntem o familie.
Aşa este. Ojai e o afacere de familie.
Şi vreau să-ţi spun că oricând doreşti să vii,
eşti binevenită.
Cum a fost zborul ?
A fost bine.
Şase ore de gândire.
Ai ajuns la o concluzie ?
Nostim. Voiam să te întreb acelaşi lucru.
Şi...ca să-ţi reamintesc, nu aproape ai divorţat
pentru că am candidat la postul de guvernator fără să vorbesc cu tine ?
Da, pentru că erai întins pe un pat de spital,
revenindu-ţi după o operaţie pe cord deschis. Ţii minte ?
Şi tu după ce îţi revii, după o răceală banală ?
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că nu am vorbit cu tine.
Ca să ştii, încă nu am luat nicio decizie.
Nu-i un semn bun pentru campania ta.
Trebuie să ţi-o doreşti cu adevărat ca să poţi suporta lucrurile neplăcute.
Robert, tu ai sacrificat totul pentru mine.
Ai renunţat la postul de guvernator.
Ai renunţat la scaunul de senator.
Aşteaptă, aşteaptă. Mai întâi,
aceste lucruri nu înseamnă totul.
De ce nu ai încredere în decizia mea ?
-Eu sunt cel care a luat-o. -Bine.
De ce nu ai vorbit cu mine ?
Pentru că nu am vrut să stric totul.
Nu se va întâmpla aşa ceva.
Deci...
O vei face ?
Ce ar trebui să fac,
să încep campania chiar după ce ai anunţat
că vrei să renunţi la tot ? -Da.
Nu cred că vrei asta.
Când vei avea nevoie de mine, să mă anunţi.
Îţi spun de ce sunt supărat. Ai încălcat regula de bază a politicii.
Ai lăsat ştirea să ţi-o ia înainte.
La ce te-ai gândit când ai vorbit cu cineva ca Buffy McCreary ?
Nu ştiu...sunt o proastă ?
În politică, singurele persoane în care poţi avea încredere
sunt persoanele pe care le plăteşti.
Da, dragule.
Deci ?
Deci nu ştiu. Nu ştiu.
E o hotărâre foarte grea.
-Iau asta ca pe un nu. -Nu. Vreau să o fac.
-Eşti sigură ? -Sunt sigură.
Atâta timp cât ştiu că...
nu ne vom pierde...pe noi.
Glumeşti ?
Nu o să scapi de mine acum.
Dă-mi voie să întreb, de ce vorbeşti
despre acest loc neînsemnat în Congres ?
Dacă vrei să candidezi la o funcţie,
îţi spun eu pentru al cărui scaun ar trebui să candidezi.
-Al cui ? -Al meu.
Voi fi alături de tine şi i-am putea face praf.
Am putea.