Ştii, de fapt mă simt puţin vinovată
fiindcă aseară ţi-ai lăsat poşeta aici
şi când băiatul cu pizza a venit, mai îmi trebuiau doi dolari.
- Aşa că i-am luat de la tine. - Doi dolari. Mare lucru.
Am mai luat un pachet de gumă, un ruj de buze
şi încă 28 de dolari. Aveam de gând să merg să cumpăr vin.
Ai furat de la mine ca să întreţii viciul băuturii?
Sunt atât de mândră de tine.
Păi, m-am gândit eu că o să fi.
Nu. Te rog, spune-mi că n-ai purtat acel tricou când ai ieşit.
Cu plăcere.
Andy, sunt sigură că ai auzit că săptămâna trecută
Bobby cu mine ne-am cam recuplat într-un...
mod fizic
şi apoi mi-am dat seama că a fost o greşeală.
- Da-i lovitura şi dispari. - Aşa fac eu.
Oricum, ai putea să mergi să vezi dacă e în regulă?
Nicio problemă. Nu e de parcă ar trebui să mai trec pe la sală.
Nu.
Nu te uita la mine. Nu suport să te văd în acest moment.
Atunci are sens să vin la barul pe care-l deţin.
Mă simt atât de vinovată
că m-am culcat cu tine şi nu i-am spus lui Jules.
Ştiu. Mi-aş dori să am o maşină a timpului
ca să mă întorc şi să nu mai fac...
Ştii, pe tine.
Aş mai folosi-o să mă întorc
şi să-i spun verişoarei mele să nu-şi dea fiica spre adopţie.
Acum suntem destul de siguri că e Dakota Fanning.
Da, ea nu e adoptată.
Salut. L-aţi văzut pe Bobby?
Nu e pe barca lui sau pe terenul de golf
sau lângă acel pasaj de unde cumpără peşte şi haine sport.
Cred că tocmai l-ai ratat.
Salut, amice. Îţi place? Patru dolari.
Ştii cât îmi place totul la mine?
Te-am cunoscut, deci da.
Şi am senzaţia că noi doi n-am mai avut o zi a lui Ellie
de foarte mult timp, ştii, când ne concentrăm pe nevoile mele,
ştii tu, eu vorbesc, tu asculţi, tu vorbeşti
şi eu mă gândesc la ce o să spun? Ca acum.
Chiar Ã®mi plÄƒceau acele zile. MÄƒ simt ca un majordom.
Ce vom face?
Ai putea să mă duci la cumpărături, la magazine improprii celor în vârstă
şi apoi ne-am putea întoarce şi să bem sticla aceea
de vin de 28 de dolari, pe care ai cumpărat-o.
De fapt au fost 2 sticle de vin de 14 dolari
şi s-au dus.
Încă mai eşti mândră de mine?
Poate şi mai mândră, drăguţă.
Am auzit de Jules, omule. Eşti bine?
N-o să te mint.
Când mi-a spus ea că în mod clar s-a terminat.
- Ştii tu, m-a durut un pic. - Îmi pare rău, omule.
E în regulă. Am trecut mai departe.
Acum sărbătoresc
cu o croazieră plină de băutură pe o barcă în parcare.
Am nevoie doar de şmecherul ăsta, să-i iau portofelul
şi să împrumut trei butoiaşe de bere.
De ce nu cumperi câteva lăzi de bere?
Fiindcă atunci n-ar mai exista zeflemeaua sexy a pompării butoiaşului.
Salut, iubire.
Chiar eşti bun la asta.
- Vrei să continui să pompez? - Niciodată să nu te opreşti din pompat.
Un întreg nou nivel de neplăcere.
Cine e prietenul tău? E chipeş.
Renunţă.
Păi, bună, domnule.
Acela e Alex,
profesorul meu de tenis, liniuţă fals iubit.
M-am prefăcut că mă întâlnesc cu el, de luni de zile.
Şi uită-te la acel năsuc drăguţ ca un năsturaş.
Mi-ar plăcea să-l pun pe o aţă şi să-l port în jurul gâtului.
Drăguţă, când spui că părţile corpului cuiva sunt atât de adorabile
că ai vrea să le porţi,
te face să pari o micuţă ucigaşă în serie,
mai ales când o spui despre copii.
Mi-ar plăcea să am o eşarfă făcută din mânuţe de bebeluş.
Vezi, ăsta nu e un gând minunat, să-l spui în gura mare.
Deci, mă întorc de la lecţia mea într-o oră
şi atunci noi două vom avea ziua lui Ellie.
Îmi pare rău, dar nu sunt în stare astăzi.
Mă tot gândesc la încurcătura cu Bobby.
Şi apoi mă întorc direct la obsesia
"ce fac eu cu viaţa mea" şi nu vreau să te împovărez
cu asta, dar serios, ce fac cu viaţa mea?
Adică, Ellie, voi fi singură pentru totdeauna?
Cum de ne-am întors la asta?
Te rog. Aş putea să mă întorc la asta de oriunde. Spune un cuvânt.
Vinete.
Vinetele sunt legume.
Unchiul meu e o legumă fiindcă a fost lovit de un camion.
Camioanele transportă bere. Berile sunt câte 40.
Eu am 40 de ani şi sunt singură şi ce fac eu cu viaţa mea, Ellie?
Andy, unde mergi?
Îmi pare rău, căpitane. Trebuie să plec.
Haide, omule. E timpul să începi să trăieşti
de parcă ai avea o mustaţă.
- Păi, asta e doar trăncăneală. - Nu, nu, nu e...
Înseamnă că trebuie să-mi pun întrebarea supremă...
Ce ar face Burt Reynolds?
O s-o sun pe Ellie.
La naiba, da! Andy!
Andy! Andy!
Ce-i? Sunt ocupată.
Uite, Bobby e îndurerat foarte tare.
- Crezi că ar trebui să stau cu el? - Faci ce vrei. Trebuie să plec.
Hei, oamenilor! Mă bag!
Ura.
Păreau mai interesaţi acum o secundă.
Trebuie să mişti şoldurile.
Da, dar sunt confuză. Cred că ar trebui să-mi arăţi din nou.
Salut. Ellie a spus că mai aveţi loc pentru unul?
Întotdeauna.
- În regulă. - Ce faci aici?
Haide. Puţin flirt mă ajută cu starea mea sufletească.
Să nu fii îmbufnată dacă te ignoră,
fiindcă e destul de atras de mine.
Nu eşti puţin îngrijorată de mormăitul tău?
Parcă ai fi un tăietor de lemne.
Da!
Doamne!
Chiar ai spus "Doamne"?
Renunţ.
Doamne. Am arsuri în creier.
Unde e Andy?
Da.
Te pun în cuşca de doze, fiindcă ai petrecut prea mult.
Trebuie să merg acasă!
De ce sunt pantalonii lui atât de lungi şi de strâmţi?
Da. Am făcut schimb.
Doamne!
E bună cafeaua, dnă Torres?
Doar râde de mine, din cauza zilei de ieri.
Vezi tu, când scoteam acele zgomote...
Am plecat.
Am dreptul să imit zgomotele sexuale, Travis!
E o chestie cam ciudată, ca să o susţii cu putere.
N-ar trebui...
Bună. Salut.
Îmi pare atât de rău că am fost plecat toată noaptea.
Bobby era aşa de îndurerat.
O micuţă durere de cap.
L-ai ratat pe nu ştiu ce idiot care a sunat de 20 de ori
cam pe la ora 4:00 dimineaţa.
Trebuie să-mi verific mesageria vocală să văd pe cine trebuie să omor.
O să fac eu asta pentru tine.
Deci, când e următoarea lecţie de tenis?
Niciodată.
Îmi cer dreptul asupra lui Alex.
Nu poţi să-ţi ceri drepturile. Eşti măritată.
Ne ajuţi să ne dăm seama cine are drepturile asupra unui bărbat?
Păi, e uşor. Care dintre voi e însărcinată?
Niciuna.
Păi, atunci n-am cum.
Alo! Trezeşte-te. Mi-e dor de tine!
Andy. Cine e?
Un... agent telefonic.
Şi am şters.
În regulă, trebuie să mă laşi să vin la încă o lecţie.
Tu doar nu vrei să merg fiindcă eşti speriată
că Alex mă plăcea pe mine mai mult decât pe tine,
fiindcă eu ştiu cum să vorbesc cu tinerii.
Chiar aşa?
Relaxează-te. Tweet. Rihanna.
Ce? Ce?
Mă urăsc.
- Dă-i drumul şi vino şi mâine. - Ne întrecem!
Nu poţi fi fericită când spui asta. Nu aşa merge treaba.
Încearcă din nou. Trebuie să fii răutăcioasă.
Ne întrecem, ticăloasă idioată.
- A fost cumva prea mult? - Da.
- Putem vorbi? - Bine, niciodată nu da buzna
peste unul de 18 ani care are Internet.
Încă o dată, acţionez fără să gândesc.
Despre ce vorbeşti?
Am făcut ceva ce regret cu adevărat.
Şi partea rea e că de fiecare dată când mă simt atât de doborâtă,
întotdeauna ajung să mă împac cu Dale.
Se întâmplă aşa de des
că am un sertar cu lucruri la el acasă, Travis, ştii tu,
o periuţa de dinţi, un şampon, extensiile de păr, gen Jessica Simpson.
Păi, de ce nu te duci să-ţi iei lucrurile
ca să nu mai trebuiască niciodată, să te întorci acolo?
E atât de inteligent.
Ar trebui să iei toate deciziile, în locul meu, în viaţa mea. Haide.
Ai putea fi conştiinţa mea, stând pe umărul meu.
"Hei, Laurie, fă ceea ce trebuie".
"Nu, lucrurile greşite sunt atât de distractive".
"Taci din gură, jumătate rea a lui Laurie".
Vino cu mine la Dale. Te rog.
Cum aş putea să spun nu la aşa ceva?
Travis, vin înăuntru.
Mâna mi-e pe uşă.
Bine, acum sunt în cameră.
Mi-ai făcut semnul de "liber"?
Aşa intri în camera lui Travis.
Unde te duci?
Urăsc să te las singură două nopţi la rând,
dar Bobby e încă într-o dispoziţie proastă.
Are nevoie de mine, Ellie.
Mi-e indiferent.
O să explodez, băieţi.
Da! Stai. Vreau să-mi amintesc această noapte.
Cea mai bună femeie să câştige.
Nu mă menaja, Alex.
Serios, n-am nicio limită.
Doamne!
Ştii ce? Cred că ar trebui să începem,
fiindcă de când doamna fără limite a împlinit 41 de ani
nu poate conduce pe întuneric.
Crezi că e bine să loveşti mingea atât de tare,
aşa de curând, după incizia ta de la naştere?
Capul copilului ei... e atât de mare.
Am o jenă în spate.
Joacă sau du-te acasă.
Nu pot respira.
Mă bucur că Dale n-a fost acolo.
Hei, ce-i cu panourile astea stradale?
"Ferndale".
"Glendale".
"Strada Dale".
Toate astea sunt panouri pe care, un idiot numit Dale ar trebui să le aibă.
Tocmai l-am jefuit, nu-i aşa?
Îmi pare rău, Travis! Am vrut doar să-l rănesc.
Ştii,
o conştiinţă mai bună m-ar fi oprit.
Aşa e. E greşeala mea.
E cumva un craniu uman real?
E străbunicul lui. Dale îl păstrează din respect.
Şi să fumeze tabac din el.
Omule. Îţi aminteşti când aveai 20 de ani
şi ai fi băut toată noaptea
şi încă te simţeai destul de bine dimineaţa
să scrii o scrisoare de dragoste iubitei tale?
Eram o altă persoană în facultate.
Ştii ce ar trebui să facem diseară?
- O paradă de bere, în stilul nostru. - Eu renunţ, prieteni.
Ca şi buricul tău. Mă bag!
Ştiam eu că vei fi un... tren. Ne vedem mai târziu.
Deci, doar îl vei ţine de mână în timp ce el se prăbuşeşte?
Ce?
Ştii ce tare am petrecut în ultimele două nopţi?
Păi, Bobby a făcut asta în ultimele şase zile.
Aşa e.
Uite, cred că... cred că Bobby are probleme.
Omule.
Ştiu.
Ce poţi să-mi spui despre asta?
Ar trebui să te obişnuieşti cu asta.
E un marker permanent.
Păi, sigur că o să câştigăm chestia asta cu Alex.
Tu chiar şi mingile le ridici într-un mod sexy. Când le ridic eu,
parcă aş merge la baie în pădure.
Sunt o persoană foarte senzuală. Eman puternic feromoni.
De aceea pisicile nu mă plac.
Hei, Jules. Vrei să luăm cina cândva?
Mi-ar plăcea.
Mi-ar plă ă ă ă ă cea.
Bravo ţie.
Păi, hei, nu poţi fugi, fiindcă eu te duc acasă!
Alex, mi-ai văzut cheile?
Haide!
Maşina ta e pe alee.
Cred că cheile tale sunt pe undeva prin boscheţi.
M-am gândit că o să ne distrăm,
dar e clar că această mică întrecere a atins un punct sensibil,
aşa că oficial mă retrag din lupta pentru Alex, pentru tine.
Şi nu doar pentru că atunci când am mers cu maşina acasă
am tras cu ochiul după perdeaua din dubiţa lui. Sigur acolo locuieşte.
N-ai înţeles. Nu e vorba de Alex.
- De aceea eşti o prietenă rea. - Ce? Nu, nu, nu. Hei.
Nu poţi să spui ceva atât de răutăcios şi să pleci.
Vino aici!
Mă gândeam la Bobby.
Ce şoc.
Nu mă mai urmări!
Nu mă mai obliga să te urmăresc!
Hei!
Oricum, trebuie să vorbim cu el.
Nu, nu "noi", tu. Pe tine te va asculta.
Chiar dacă sunt masculul necruţător din trioul nostru,
nu mă pricep să-i spun chestii profunde lui Bobby.
Întotdeauna dau înapoi.
Mă laşi pe mine să fiu masculul necruţător?
Simt că ai avea nevoie.
- Mulţumesc. - Nu, nu. Fără îmbrăţişări, bine?
Deoarece trebuie să ducem toate lucrurile lui Dale înapoi,
pot măcar să fac pipi
- pe târfa din afişul cu uneltele? - Nu.
Dale are o grămadă de nimicuri cauzatoare de durere.
Are cea de-a treia cea mai mare colecţie de nunchaku
din tot Gulfhaven-ul.
Asta face ca să-i fie greu să lupte să atingă alte ţeluri?
Da. Dumnezeul meu. E aici.
Lasă-l jos! Ieşi afară!
Intră!
Deja trebuie să fac pipi.
Te-am prins!
Dle şi dnă Winston.
Bună, Lottie. Curtea arată minunat.
Bună, Bobby.
Iată-l pe amicul meu!
Tocmai la timp să mă ajuţi să încerc noua mea pălărie cu sangria.
La naiba. Feliile de fructe obturează conductele.
Deci ai venit cu un motiv sau doar să stăm împreună?
Doar să stăm împreună.
Mai târziu vrei să mergem pe aleea de lângă plajă,
să vedem dacă putem obţine o caricatură cu noi pe o placă de surf,
urmăriţi de un rechin uriaş?
Mai mult decât orice.
Trebuie să recunoşti, că a fost un pic haios.
Adică nu pentru mine, dar...
Dacă nu ai de gând să vorbeşti cu mine,
de ce te-ai întors la mine acasă?
Fiindcă sunt udă şi ştiu că tocmai ţi-ai recuperat canapeaua.
În regulă, te rog, opreşte-te.
O să iau şi scaunul.
Nu, nu-l iei. Nu, nu-l iei. Nu, nu. Nu, nu-l iei.
Opreşte-te. Nu. Lasă-l!
Mi-e indiferent. N-am timp de asta.
Sigur că nu ai, fiindcă totul are legătură cu Jules.
Ce?
Ţi-ai auzit numele şi ai devenit interesată, nu-i aşa?
De când cu divorţul,
totul trebuie să aibă legătură cu tine.
Ţi-am cerut să avem o zi a lui Ellie
şi ai lăsat-o baltă. Dar aveai o grămadă de timp
să vii acasă peste falsul meu iubit şi să distrugi şi asta.
Nu cred că înţelegi cum e să fii singură
şi să începi viaţa de la început.
Te rog, iarăşi cu "am 40 de ani şi sunt singură".
"Pot să sărut un tip în public?"
"Pot să am vârsta de 20 de ani, la 40 de ani"?
"Dacă ajung să fiu singură"?
Nu e corect. Cum se face că eu nu pot să am o singură problemă,
fiindcă mariajul meu funcţionează şi al tău nu?
În regulă, asta e mult prea răutăcios.
Ştiu. Retrage-ţi cuvintele ca să nu mai evoluez.
Nu.
Sper să-ţi mănânci vina şi să te îngraşi 32 de kilograme.
Păi, asta a fost perfectă.
Fiindcă acum nu sunt singura egoistă.
Nimeni nu mi-a spus că-s egoistă de când sunt.
Asta fiindcă n-ai mai fost înainte.
Salut. Ţi-e foame?
O să iau un sandviş cu brânză.
Despre ce naiba vorbeşti?
Nu, ajung să sfârşesc aici atât de des încât,
am ascuns nişte biscuiţi cu granola, pentru orice eventualitate.
Da, odată m-am ascuns aici ca să-l prind pe Dale înşelându-mă.
Altă dată a fost din cauză că Dale a venit acasă
în timp ce-l înşelam cu vărul lui.
Pariez că tipul acela a primit un nunchaku.
A trebuit să-i refacă nasul cu o parte din cotul lui.
Nici măcar nu ştiam că pot să facă asta.
Dar sinceră să fiu, arăta mai bine.
Iau decizii groaznice, una după alta.
Sunt o persoană ridicolă.
Nu faci toate...
alegerile bune,
dar cel puţin acum, când iei decizii proaste,
de fapt, te deranjează.
Chiar mă deranjează.
Vezi? E ceva nou.
E un progres.
Vei fi bine.
Deci, de ce ai venit aici, totuşi?
Trebuie să-ţi spun un adevăr crud,
dar nu cred că pot s-o fac.
Sigur că poţi şi eu trebuie să-l aud.
În regulă, ascultă, Bobby.
Eşti sufletul petrecerilor
şi toată lumea iubeşte asta la tine.
Un bun început, mai încet cu partea pozitivă.
Dar în ultima vreme...
Te pierzi în ochii mei. Uită-te în altă parte.
În regulă...
dar în ultima vreme, ai mers prea departe
şi dacă nu te opreşti cu cheful ăsta,
atunci va trebui să mă opresc să mai trec pe la tine
şi asta va fi naşpa pentru mine.
Ştiu că treaba cu Jules a fost o chestie tare,
dar... vei trece peste asta.
Doar că nu aşa, totuşi.
Eşti mai bun decât atât.
Omule. Doare destul de rău, amice.
Hei, crezi că îl convingem pe tipul de pe aleea de lângă plajă
să ne deseneze părul ca al lui Don King?
Vrei să mă deseneze şi în bikini?
Tu ştii.
Mănânci prăjitură fiindcă te simţi rău în legătură
cu toate lucrurile răutăcioase pe care le-ai spus?
Nu. Doar mănânc prăjitură.
Uite, nu vreau să vorbesc despre
toate lucrurile despre care am mai vorbit înainte,
deoarece când mă gândesc la asta, mă înfurii atât de tare...
Nu pe tine, ci pe mine.
Îmi accepţi scuzele?
În regulă, înainte să răspunzi,
am adus două sticle de vin cu 14 dolari,
pe care le-am cumpărat cu banii mei.
Păi, de fapt am luat banii din portofelul lui Travis, dar...
S-ar putea să am o problemă.
Oricum, am mai adus şi laptopul meu
şi am găsit nişte site-uri minunate de cumpărături pe Internet.
Acum ştiu că e prea târziu pentru o zi a lui Ellie,
dar putem întotdeauna să facem o noapte a lui Ellie.
Ai putea să te uiţi la toate lucrurile care îţi plac
şi aş putea să-ţi spun cum ai arăta în ele.
Ce spui?
Pot să-ţi torn un pahar de vin?
Da, poţi.
Crezi că aş arăta bine în acea cămaşă?
Atât de drăguţă.
Dar de pantaloni ce zici?
Crezi că aş arăta mai subţirică în acei pantaloni?
Atât de subţirică. Adică, prea subţirică, poate.
Da, asta mă gândeam şi eu.
De ce crezi că hainele colorate, întotdeauna arată atât de bine pe mine?
Fiindcă eşti atât de frumoasă.
Da.
Bună, iubire.
Bună. Hei, e o fată foarte drăguţă aici.
Arată ca o variantă mai tânără a ta.
Hei, Melody! Vino aici şi salut-o pe soţia mea.
Numele ei e Ellie. E uimitoare.
Bună, Ellie puturoasa.
Ellie puturoasa?
Îi va plăcea asta.
Îmi place că porţi ciorapi cu pantaloni scurţi.
Am uitat să şterg un mesaj, nu-i aşa?
Ai uitat. Noapte bună.
Traducerea şi adaptarea: dflo Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Canapea?
Canapea!