Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
24 Sezonul 8 Episodul 11
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Cole, e mort.
Du-te. Nimeni nu ştie că ai avut de-a face cu asta.
Nu vreau să te implici.
Sunt deja implicat.
Vom face "curăţenie"
şi nimeni nu va şti ce s-a întâmplat.
Sunt nişte gunoaie, Dana,
şi nimeni nu le va simţi lipsa.
Kayla ar putea fi în pericol.
A fugit.
Cu Tarin.
E undeva, în oraş,
fără să aibă idee de existenţa unei ameninţări nucleare.
Şi tu, Omar?
Nu-ţi face griji pentru mine.
Doar ajută-mă să o găsesc pe fiica noastră.
Intră.
Au capsulele de uraniu pe care le căutaţi.
Credeam că sunt la dv.
Mi s-au întors împotrivă.
Vă pot ajuta să le găsiţi.
Doar luaţi-mă de aici.
L-aţi găsit pe Farhad?
Încă mai căutăm.
Nu va ajunge departe.
Un medic! Haide, un medic!
Trebuie să-i identificaţi pe oamenii care v-au furat capsulele de uraniu.
- Puteţi face asta pentru noi? - Da.
Îi scade tensiunea.
Bătăile inimii sunt rapide.
L-am pierdut. Farhad e mort.
La naiba!
Cel care l-a împuşcat pe Farhad nu a putut confirma
că a fost ucis.
Eu spun să-l folosim pe Farhad drept momeală.
Să anunţăm presa
că este în arestul nostru şi că a supravieţuit,
iar ei vor fi nevoiţi să ia măsuri în privinţa lui.
AnunÅ£Äƒ echipele de suport cÄƒ este esenÅ£ial
sÄƒ-i capturÄƒm pe teroriÅŸti Ã®n viaÅ£Äƒ.
Mergeţi! Mergeţi!
Nu-i nimic.
Vreau doar să vorbim.
Nu. Nu!
Încă e în mişcare.
Anunţă paza de perimetru.
Era o capcană.
Farhad era deja mort.
M-am închis într-un soi de cameră hiperbară.
Nu pot intra aici.
Ştii ce ai de făcut.
Nu pot. Au bruiat codul de armare.
Trebuie să o declanşezi manual.
Nu-i poţi lăsa să te captureze în viaţă.
Mă auzi?
Care e situaţia?
Camera hiperbară are pereţii din oţel gros de 3 cm.
E închisă ermetic, sistemele de ventilaţie şi electrice sunt interne.
Şi atmosfera este puternic oxigenată.
Orice am folosi pentru a arunca uşa în aer
ar putea aprinde un incendiu în interior.
Cât timp va dura să tăiem pereţii?
Trebuie să folosim un burghiu cu viteză mică
- pentru a evita producerea scânteilor. - Cât timp?
În cel mai bun caz, 40 de minute dacă vrei să riscăm.
Nu-mi pot asuma riscul. Avem nevoie de el în viaţă.
Agent Bauer, tehnicienii au accesat imaginile camerelor din interior.
Îl vedem.
Şi interfonul?
Interfonul este încă stricat
de când a scurtcircuitat mecanismul de închidere.
Geniştii spun că avem o problemă şi mai importantă.
Care?
Au presupus că odată ce am bruiat semnalul transmis către detonator
ar fi imposibil ca suspectul să facă vesta să explodeze.
Se pare că nu este aşa.
Reconfigurează circuitele.
Da. Detonatorul este un model al armatei germane, deci oamenii noştri îl ştiu.
Reconfigurarea schiţată aici va funcţiona.
Cât timp avem?
Depinde cât de repede lucrează.
Trebuie să reiniţializeze patru circuite.
Luminiţa indică momentul în care a terminat unul.
Când le va conecta pe celelalte trei,
va putea să facă dispozitivul să explodeze oricând va dori.
Singura parte bună este că explozia se va produce doar în camera hiperbară.
Nimeni altcineva nu va fi rănit.
Nu încearcă să rănească pe nimeni.
Încearcă să se asigure că nu-l vom prinde în viaţă.
Repară interfonul acela.
Trebuie să vorbesc cu el cât de repede cu putinţă.
Sunt Bauer. Vreau să vorbesc cu Hastings.
Imediat, domnule.
Dle Hastings, Jaack Bauer la telefon.
Cum stau lucrurile, Jack?
Se pare că suspectul nostru ar putea să pună în funcţiune
detonatorul înainte să putem ajunge la el.
Owen vă va da detaliile.
Deocamdată am nevoie de tot ce ştiţi despre el.
Tocmai extrag informaţii despre el, Jack.
A durat ceva să le obţin de la oamenii lui Hassan.
Spune-mi pe scurt.
Marcos Al-Zacar s-a născut aici,
a crescut în cartierul East Harlem.
Mama lui este americancă, tatăl era din RIK...
De la el moşteneşte Al-Zacar orientarea sa politică.
Tatăl său era un profesor cunoscut pentru criticismul său
la adresa politicii externe americane,
suspectat de legături cu extremiştii.
A fost închis în timpul administraţiei lui Wayne Palmer,
vreme de patru luni.
Deşi s-a renunţat până la urmă la acuzaţii,
nu s-a mai putut angaja ulterior.
Aproape un an mai târziu, s-a sinucis.
Probabil că acesta a fost evenimentul declanşator pentru Al-Zacar.
A devenit spion al RIK în America două luni mai târziu.
Şi mama lui?
Verific datele la zi.
După Administraţia Autovehiculelor şi a Utilităţilor,
încă mai locuieşte în East Harlem.
East 117th Street nr. 4211.
Găseşte-o şi adu-o aici cât de curând posibil.
Ne ocupăm de asta, Jack. Ţine-ne la curent.
Am înţeles.
Trebuie să presupunem că oamenii care construiesc bomba artizanală
vor să atingă o ţintă importantă de aici, din Manhattan.
Dar mai întâi trebuie să aducă bomba pe insulă.
- Ar trebui să izolăm oraşul? - Nu.
Vrem să încerce să mute materialele radioactive.
Este şansa noastră de a-i prinde.
Mai întâi trebuie să ne asigurăm
că toţi senzorii de radiaţii sunt strict monitorizaţi
la toate punctele de trecere.
Arlo, asta include şi senzorii dronelor.
Da, domnule.
Asta e tot.
Cole?
Am discutat despre asta.
Trebuie doar să ne purtăm natural.
Să ne ţinem firea.
Vei fi bine.
Nu-mi fac griji pentru mine.
Nu poţi fi atât de calm după tot ce s-a întâmplat.
Tu nu ai încălcat legea în viaţa ta.
Cole.
Ce vrei să spun?
Nu ştiu! Orice. Spune-mi că mă urăşti.
Spune-mi că nu mă vei ierta niciodată că te-am minţit.
Nu vom face asta acum.
- Ţi-am zis să pleci... - Nu acum!
Suntem în toiul unei ameninţări radiologice.
Trebuie să ne facem treaba.
Când se va termina asta, atunci vom vorbi.
Uite, nu-ţi pot promite că lucrurile vor rămâne aşa cum au fost.
Dar nu aş fi făcut toate astea dacă nu te-aş mai fi iubit.
Voi doi aveţi de răspuns multor întrebări.
- Dle, îmi pare rău. Pot explica... - Las-o baltă.
Dacă aţi fi urmat vreo pistă,
ar fi trebuit să mă puneţi la curent la fiecare 20 de minute.
Aţi încălcat protocolul.
Pista nu a fost bună. Martorul nu s-a arătat de încredere.
Dar aveţi dreptate, dle, asta nu e o scuză.
Ar fi trebuit să anunţ.
Şi tu ar fi trebuit să repari un releu defect.
Totuşi văd că ai găsit timp să te schimbi.
Uitaţi.
Nu ştiu ce se petrece cu voi doi şi, sincer, nu-mi pasă.
Dacă nu am fi în alertă maximă
şi nu aţi fi cei mai buni din domeniile voastre,
v-aş fi concediat pe amândoi pentru asta.
Vă voi întreba o singură dată.
Oricare-ar fi problema, aţi terminat?
- Da, domnule. - Bine.
Walsh, până te anunţ eu,
răspunzi în faţa lui Chloe O'Brian.
Îţi va spune ce are nevoie de la tine.
Bauer are o problemă la spitalul St. Julian.
Vreau să aduni o echipă, să o iei pe Elaine Al-Zacar de pe East 117th
şi să o duci la el.
- Este ostilă? - Nu e clar.
Arlo îţi va da toate detaliile.
- Da, domnule. - Performanţele voastre
de acum încolo vor determina dacă vă veţi salva carierele sau nu.
Acum treceţi la treabă.
Da?
Sunt pe poziţii.
Am reuşit să accesez imaginile camerelor de securitate ale spitalului.
Dar auzim sonorul doar în holul din faţa încăperii.
UCT a stabilit un centru de comandă acolo.
Îl vezi pe Marcos?
Da. Încă mai lucrează la detonator.
Îi poţi evalua progresul?
A reuşit deja să reconfigureze unul dintre cele patru circuite.
Ajungem acum la locul de aterizare.
În curând vom putea transporta capsulele în Manhattan.
Senzorii de radiaţii ai UCT sunt dezactivaţi?
Nu încă. Dar vom fi pregătiţi.
Sună-mă când Marcos va fi mort.
Autoritatea Portuară nu raportează
nicio alarmă de radiaţii la tunelurile Holland, Midtwon şi Lincoln.
Eu nu văd nicio actualizare pentru punctele de trecere din GW,
Brooklyn sau Queens.
Care-i problema?
Autoritatea pentru Transporturi ne oferă acea transmisiune
printr-o legătură dedicată pentru a preveni suprasolicitarea serverului.
O poţi accesa tu însuţi prin portul Ethernet al sistemului.
Deci nu e nicio problemă.
Nu aveam de unde şti asta
dacă nu ai trecut-o în raport.
Aşa e. O voi face data viitoare.
Ştiu că trebuie să-ţi fie greu să fii nevoită să-mi raportezi mie
de când ai fost retrogradată.
Nu-i nimic, Chloe. O meritam.
Aşa este.
Vreau doar să ştii că mă bucur că nu ai fost concediată...
Fii tare.
Mulţumesc. Îţi sunt recunoscătoare.
Cum stau cu detectarea aeriană?
Dronele supraveghează fiecare metru de ţărm
utilizând detectoarele de radiaţii.
Dacă teroriştii încearcă să pătrundă cu capsulele de uraniu
în oraş pe calea apei, îi vom descoperi.
Cu uşurinţă.
Ştiu că probabil mă urăşti de moarte în clipa asta,
dar voiam doar să ştii că îmi pare rău...
că i-am spus lui Cole despre tine şi celălalt tip.
Era clar că faci o greşeală
şi cu ameninţarea şi capsulele astea de uraniu...
Nu-ţi face griji, Arlo.
Deci a dispărut?
Cine?
Ştii tu.
Celălalt tip.
Da.
Da, a dispărut.
Tu şi Cercetaşul sunteţi bine?
O vom scoate la capăt.
Mă bucur.
Dar dacă din orice motiv asta se va schimba...
Ştiu.
Dacă te hotărăşti vreodată că vrei să schimbi...
M-am prins.
Dle, am reuşit să reparăm interfonul camerei hiperbare.
Ar trebui să puteţi vorbi cu suspectul.
Bine. Anunţă-i pe cei de la UCT că-mi voi păstra staţia pornită ca să audă.
Da, domnule.
Marcos, numele meu este Jack Bauer.
Lucrez la UCT.
Ştiu că planul iniţial
era să duceţi capsulele de uraniu în RIK şi să repuneţi pe picioare
programul de înarmare nucleară.
Aşa că presupun
că ajutorul dat în livrarea unei bombe artizanale în New York,
care va costa vieţile a zeci de mii de oameni nevinovaţi,
nu e tocmai ce te-ai angajat de la bun început să faci.
Dar adevărul este că, dacă faci asta, vei distruge Republica Islamică.
Bombardând New York-ul, o vei obliga
pe dna Preşedinte Taylor să riposteze, şi o va face... în forţă.
Nu poţi dori asta.
Nu contează ce doresc eu.
Prin acest aşa-zis tratat de pace, Hassan
renunţă la capacitatea ţării mele de a se apăra, la independenţa sa.
Se predă fără luptă.
Dar mulţi oameni din guvernul său
nu sunt dispuşi să facă asta.
Marcos, nu puteţi câştiga această luptă.
Republica Islamică va suferi pierderi masive din această cauză.
Din cauza ta.
Nu din cauza mea.
America va lansa acele bombe.
Nu, fiule.
În ochii lumii, tu vei fi responsabil
pentru pierderea de vieţi nevinovate din New York.
Nu, nu-ţi imagina că mă poţi lua de sus cu argumentele tale "etice".
Ce arogantă e această ţară...
Are impresia că poate dicta tot restului lumii...
cine poate avea arme nucleare,
în timp ce insistă să-mi ţină oamenii în Evul Mediu...
Spui mereu: "oamenii tăi, ţara ta".
Marcos, ţi-am citit dosarul.
Te-ai născut aici. Eşti cetăţean american.
Tatăl tău este din Republica Islamică Kamistan.
Nu-l implica pe tata în asta!
Ceea ce a păţit tatăl tău a fost nedrept şi tragic,
însă nu aşa îi cinsteşti amintirea.
Te rog, încă mai poţi face ceea ce trebuie.
Mă poţi ajuta să împiedic să se întâmple asta.
Trebuie doar să deschizi uşa.
Te rog, te implor.
Nu mă vei face să mă răzgândesc.
Am venit aici pregătit să mor.
Şi asta se va întâmpla.
Marcos.
Te rog, doar vorbeşte cu mine.
Marcos!
Da, desigur. Înţeleg.
Ne vedem în curând.
Mulţumesc.
Prietenul tău de la Departamentul de Stat...
ai încredere că va face ceea ce spune,
că ne va acorda azil?
Da.
Spune că având în vedere ceea ce a făcut tatăl tău...
a ordonat arestări ilegale şi tortură...
legea din SUA ne va considera refugiaţi politici.
Dar trebuie să înţelegi că azilul nu ni se va acorda peste noapte.
Despre cât timp este vorba?
Un an, poate 18 luni.
Dar imediat ce vom depune cererea vom fi protejaţi de lege.
Tatăl tău nu se va putea atinge de noi.
Ştii că nu voi putea lucra aici legal până nu ni se acordă azilul politic.
Am pus nişte bani deoparte.
Dar nu voi putea să-ţi ofer viaţa cu care eşti obişnuită.
Ştii că nu-mi pasă de asta.
O clipă.
E din nou mama.
- Ar trebui neapărat să răspund. - Kayla.
Nu, are dreptul să ştie că sunt bine.
Dă-mi-l înapoi!
- Te rog. - Ştii ce? O poţi suna
când avocatul va fi depus cererea.
Trebuie să aşteptăm până atunci.
La revedere.
Kayla, tot eu sunt.
Draga mea, trebuie să vorbim.
Tatăl tău mi-a spus că e posibil să se întâmple ceva groaznic în New York.
Te rog, sună-mă imediat ce primeşti acest mesaj.
Tot nu reuşesc să dau de ea.
Îţi mulţumesc că te-ai întors.
Fiica noastră a dispărut.
Nu plec până nu ştiu că e în siguranţă.
O vom găsi, Dalia.
Nabeel mi-a spus că ai pus ca Tarin să fie arestat.
Nu ştiam în cine puteam avea încredere.
Şi ai început să arestezi oameni din propria ta delegaţie?
Ce probe ai fi putut strânge atât de repede?
- Trebuia să fac ceva. - Dar... Tarin?
Este unul dintre cei mai loiali oameni ai tăi.
La fel era şi fratele meu.
Sau aşa aveam impresia.
Până când a încercat să mă ucidă şi să-mi distrugă guvernul.
Dacă vei continua să te porţi astfel, vei face treaba asta în locul lui.
Ai anunţat forţele de ordine?
Am încercat să mă ocup de asta pe cont propriu.
Dar a venit clipa să le implicăm.
Dalia, îmi pare rău.
Aşa şi trebuie!
Oraşul acesta este atacat!
Dumnezeu ştie pe unde este fiica noastră!
Ai îndepărtat-o cu suspiciunile şi cu paranoia ta!
Cum ai putut, Omar?
Cum ai putut să greşeşti atât de mult?
Dalia.
Ai dreptate.
Am făcut-o.
Aşa este. Acum îmi dau seama.
Şi voi face schimbări.
Voi face tot ce-mi stă în putinţă ca să o găsesc.
Şi să o duc într-un loc sigur.
Ai cuvântul meu.
Îmi pare rău.
Dalia, îmi pare rău.
Cine este?
Elaine Al-Zacar?
Ce vrei?
Numele meu este Cole Ortiz.
Sunt agent al UCT.
Trebuie să deschizi uşa, doamnă.
Nu înţeleg. Care e problema?
Fiul tău, Marcos.
Marcos?
Doamnă, ori deschizi acea uşă sau o voi dărâma. Acum!
Mergeţi!
Dnă Al-Zacar, ştii unde se află acum fiul dumitale?
- În clipa asta nu. - Cât de multe ştii
despre activităţile sale în numele Republicii Islamice Kamistan?
Ştiu că ţine legătura cu rudele de acolo, dacă la asta te referi.
Te duci undeva?
Plecam acasă la sora mea.
Le faci des vizite rudelor la ora 02:30 dimineaţa?
Nu, nu fac asta. Pot explica.
Marcos m-a sunat cu vreo oră în urmă.
Mi-a spus să părăsesc oraşul.
A spus că trebuie să ne întâlnim
în casa surorii mele din Pennsylvania.
- Nu ţi-a mai spus şi altceva? - Nu.
Jur.
Doamnă, în clipa asta fiul tău
s-a baricadat în spitalul St. Julian,
încercând să se arunce în aer folosind o vestă cu explozibili.
Dumnezeule! Nu!
Trebuie să vii cu mine la spitalul St. Julian.
Nu ştim cât timp mai avem până ce fiul tău va activa
explozibilii. Trebuie să mergem.
Da?
Dle, Cole tocmai a raportat.
A luat-o pe mama lui Al-Zacar şi este pe drum
- către St. Julian. - În cât timp va ajunge?
În mai puţin de zece minute.
Bine. Mulţumesc.
Dle, aş dori din nou să îmi cer scuze
că mi-am părăsit postul. Ştiu că v-am dezamăgit.
Aşa este.
Eu te-am adus aici şi te-am promovat
pentru că am văzut ceva deosebit la tine,
nu doar talentul tău, care e considerabil.
Ci şi capacitatea de a te adapta oricărei situaţii,
dorinţa de a deveni mai bună,
atribute care te fac să fii un bun conducător.
Sau am înţeles greşit?
Nu, domnule.
Atunci putem să punem ultimele câteva ore
pe seama unei grave erori de judecată?
- Ceea ce încercam... - Uite.
Nu vreau să te pierd pe tine sau pe Cole.
Amândoi sunteţi valoroşi, dar nimeni nu e de neînlocuit.
Am greşit şi sunt dispusă să suport consecinţele.
Ştiu că şi Cole simte acelaşi lucru.
Mulţumesc, domnule.
Alo?
Pot întreba cu cine vorbesc?
Poftim?
Îmi puteţi spune cum vă cheamă, vă rog?
Sunt Dana Walsh. Cine sunteţi?
Iertare, dră Walsh, că vă sun la această oră nepotrivită.
De fapt, mă aşteptam să las doar un mesaj.
Îmi pare rău dacă v-am trezit.
Nu-i nimic. De fapt, sunt la serviciu.
Ce s-a întâmplat?
Numele meu este Prady. Lucrez la Departamentul Penitenciarelor
din Little Rock.
Încerc să găsesc un individ pe nume Kevin Wade.
Îmi cer scuze.
Cine aţi spus că sunteţi?
Bill Prady. Sunt ofiţer de eliberări condiţionate.
Dl Wade este unul dintre cei de care mă ocup.
Îl cunoaşteţi?
Nu, nu. Nu cred.
E ciudat, pentru că a sunat la acest număr
acum câteva zile dintr-o cameră de motel din Queens.
Probabil a fost o greşeală.
Nu. A sunat de mai multe ori
şi unele apeluri au durat mai mult de câteva minute.
Uitaţi, dle Prady, acum sunt foarte ocupată.
Lucrez la UCT şi ne aflăm în toiul unei crize.
Înţeleg perfect. Am auzit ştirile.
Dar dacă suntem amândoi treji,
mă întreb dacă n-am putea să ne întâlnim faţă în faţă.
Acum?
Am rezervare la avion spre Little Rock de dimineaţă,
aşa că da, ar trebui neapărat să fie acum, doamnă.
Îmi pare rău. Chiar nu înţeleg de ce e atât de urgent.
Dră Walsh, am început să ţin la tânărul Kevin
şi cu cât îmi ia mai mult să îl găsesc,
cu atât îmi va fi mai greu
să îl împiedic să se întoarcă la închisoare.
Nu prea văd cu ce v-aş putea fi de ajutor.
Poate că nu aveţi cu ce.
Dar putem să stabilim asta când vom vorbi.
Cum am spus, nu va dura mult.
Uitaţi, dacă v-ar ajuta cu ceva, v-aş putea suna şeful.
Nu, nu. Nu va fi nevoie.
Sigur că pot găsi câteva minute pentru dumneavoastră.
Mulţumesc, doamnă. Ar fi grozav.
Uitaţi cum facem. Lăsaţi-mă să opresc
şi vă voi nota adresa. Bine?
Desigur.
Dle, după tehnicienii genişti, nu mai are mult.
Activarea celui de-al treilea circuit a fost partea cea mai grea.
Pentru al patrulea trebuie doar redirecţionate circuitele de declanşare.
Cât timp mai avem?
Zece minute, poate mai puţin.
Cât timp va mai dura să străpungă peretele?
Prea mult. Nu vor reuşi.
Adu-i nişte apă.
Ocupă-te de asta.
S-a opus?
Nu şi când i-am spus că fiul ei şi-a ataşat explozibili
şi că se va arunca în aer.
Îşi făcuse valiza, Jack.
Deci lui îi pasă suficient de mult de ea
ca să se asigure că o scoate din oraş.
Ce altceva mai ştie?
Nimic, din câte îmi pot da seama.
Şi nu i-am spus nici eu nimic în plus.
Bine.
Dnă Al-Zacar, numele meu este Jack Bauer.
Mă ocup de operaţiunile de aici.
- Unde este? - Te voi duce la el.
- Vreau să îl văd. - Te voi conduce la el.
Te rog, ia loc. Trebuie să înţelegi situaţia.
Te rog.
Sunt Ortiz.
Cole, eu sunt.
Tocmai m-a sunat ofiţerul de eliberări condiţionate al lui Kevin.
Este în New York şi încearcă să-l găsească pe Kevin.
Nu pot vorbi acum despre asta.
Suntem în toiul operaţiunii.
Ascultă-mă. I-am spus că nu ştiu cine e Kevin,
dar... m-a prins cu o minciună.
Are dovezi că m-a sunat de mai multe ori pe mobil.
Cole, ofiţerul de eliberări condiţionate vine acum încoace.
Va trebui să inventezi un motiv
pentru care ar fi avut el numărul tău.
Nu ştiu dacă pot face asta.
Ce, să minţi? Haide, amândoi ştim că te pricepi la asta.
Îmi pare rău.
Uite, trebuie să te descurci singură. Bine?
În regulă?
Da.
Anunţă-mă ce se întâmplă.
Trebuie să închid.
Nu pot să cred că se întâmplă asta.
Trebuie să crezi.
Cei cu care lucrează fiul tău
au de gând să detoneze o bombă radiologică
undeva, în Manhattan.
De aceea fiul tău a încercat să te scoată din oraş.
Marcos a fost agent al Republicii Islamice,
spionând această ţară de la moartea soţului tău.
Avem dovezi în această privinţă.
Şi acum se va sinucide pentru a proteja acest plan
dacă nu reuşeşti să-l convingi să se răzgândească.
Şi ce să îi spun?
Orice este nevoie,
ca să se oprească din rearmarea vestei şi pentru a deschide uşa.
Trebuie să deschidă acea uşă.
Înţelegi?
Dacă o va face, ce se va întâmpla cu el?
Va fi în viaţă.
Şi dacă va coopera cu noi, îţi promit
că voi face tot ce-mi va sta în putinţă ca să îl ajut.
Îţi dau cuvântul meu.
Doamnă, îmi pare rău, însă trebuie să o facem acum.
Lăsaţi-ne singuri.
Acum.
Clar este ea.
Mama lui Marcos.
Tu l-ai recrutat, Ali.
Îl cunoşti mai bine decât oricine.
Îl va putea convinge să se răzgândească?
Este loial ţării noastre.
Nu cred.
Marcos?
Marcos, eu sunt.
Mamă, ce cauţi aici?
Marcos, trebuie să încetezi.
E o nebunie.
Ticălosule!
Lasă-ne în pace!
Marcos, vorbeşte cu mine.
Dumnezeule, mamă. Ţi-am spus să pleci din oraş.
Ţi-am spus să te duci la mătuşa Shelley.
De ce nu m-ai ascultat?
Te ascult acum.
Mi-ai spus că ne vom întâlni acolo.
Te-am crezut.
Încercam să te protejez.
De un atac terorist?
În asta spun ei că ai fi tu implicat.
Un atac care va ucide foarte mulţi oameni.
Marcos, spune-mi că nu-i adevărat!
Spune-mi!
Marcos, de ce?
Tu mă întrebi asta?
După ce i-a făcut această ţară lui tata?
Marcos, l-am iubit pe tatăl tău. Ştii asta.
Dar era un om complicat, mai ales când venea vorba de politică.
Însă niciodată nu s-a dedat vreunui act violent, Marcos.
Niciodată.
Ar fi de acord cu ceea ce facem noi acum.
Chiar crezi asta?
El ura America.
Şi totuşi a venit în America.
S-a însurat cu o americancă.
A avut un fiu american.
Dragul meu, nimic nu e aşa de simplu pe cât pare pentru tine.
Dle Hastings.
Am înregistrat o degradare de 12% a semnalului camerelor
de securitate ale spitalului.
Poţi îmbunătăţi semnalul?
Nu înţelegeţi.
Asta înseamnă că o persoană interceptează această transmisiune.
Văd tot ce vedem noi. Voi vedea dacă îi pot da de urmă.
Mi-aş dori să fi făcut mai multe.
Mi-aş dori să te fi ajutat
să înfrunţi durerea şi furia.
Nu, nu te învinovăţi.
Nu ai fi putut face mai multe şi nici nu puteai fi o mamă mai bună.
Aproape l-a convins.
Jack, mă auzi?
Da, Chloe. Spune.
Transmisiunea video a fost compromisă.
Sunteţi supravegheaţi.
Nu am reuşit să identific sursa.
Am înţeles. Mă ocup de asta de aici.
Owen, cât timp îţi va lua să deconectezi sistemul video?
30 de secunde.
- Apucă-te de treabă. - Ce se întâmplă, Jack?
Ne mai urmăreşte cineva.
Mamă...
Ştiu ce vor ei să faci.
Dar e prea târziu pentru asta.
Nu spune acest lucru.
Încă te mai poţi preda.
Vom angaja cei mai buni avocaţi, orice este nevoie.
Voi fi alături de tine, pas cu pas.
Ţi-o promit.
Îmi pare rău.
Marcos, te implor.
Mamă, ascultă-mă.
Trebuie să fii puternică acum.
- La naiba. Nu. - Marcos.
Marcos, te rog. Eşti tot ce am.
Te rog, nu face asta.
Te iubesc atât de mult.
- Îmi pare rău. - S-a terminat. Luaţi-o de aici.
- Îmi pare rău. - Acum! Mişcă!
Marcos, nu! Nu!
Nu! Marcos, nu!
Nu! Nu!
Samir, tocmai am pierdut imaginea.
Mama lui mai este în acea cameră?
Nu, însă acolo se mai află unul dintre agenţii lor.
Dacă detonezi acea vestă, va muri şi mama ta.
Ce ai spus?
M-ai auzit.
Mă voi asigura că mama ta se va afla în Manhattan
atunci când va exploda bomba aia artizanală.
Nici măcar nu ştii care este ţinta.
Nu spuneam că va muri în timpul exploziei.
O voi escorta personal până la locul deflagraţiei
ca să fie expusă la radiaţii.
Nu te cred.
Nu ai face asta. Eşti agent federal.
De fapt... nu sunt.
Nu mai sunt.
Sunt mai degrabă un specialist chemat de ei pentru evenimentele de azi.
De-ai şti cine sunt şi ce lucruri am făcut la viaţa mea,
ai şti că nu e o cacialma.
Aşa că... fă-o.
Aruncă-te în aer.
Primul lucru pe care îl voi face
va fi să-ţi aduc mama aici ca să spele pe jos.
Şi apoi o voi duce la locul exploziei.
Ştii cât timp durează până ce trupul uman
absoarbe o doză letală de cesiu 137?
Cinci secunde.
Urmate de 12 zile de chinuri
atât de agonizante, încât nici morfina nu are efect.
Ai de luat o decizie.
Ia-o cu mare grijă.
Nu-i vei face rău mamei mele.
Nu mă joc cu tine.
Priveşte-mă în ochi.
Priveşte-mă în ochi!
Crezi că glumesc?
Tu eşti vinovat pentru ceea ce păţeşte mama ta.
Doar tu.
Şi dacă deschid uşa şi ies, promiţi că nu-i vei face rău?
Promiţi că o vei lăsa în pace?
Îţi dau cuvântul meu.
Cole, se întâmplă ceva la uşă.
Mâinile sus!
Vino către mine! Mişcă!
În genunchi!
Mâinile la ceafă şi împreunează-ţi degetele!
Nu mişca!
Cole, sunt aprinse patru luminiţe.
La naiba!
Cole, sunt aprinse patru luminiţe!
Avem nevoie imediat de genişti.
Suspectul a ieşit din camera hiperbară,
dar a reuşit să armeze vesta.
Repet: a armat vesta.
Avem nevoie imediat de genişti ca să o dezactiveze!
Samir, Marcos a ieşit din cameră.
- Ce? - Probabil l-au convins,
dar a reactivat vesta.
Eşti sigur? Încă o mai poartă?
Da, aşa cred.
Închide imediat şi transmite codul de siguranţă!
Să mergem!
Nu-ţi lăsa oamenii să se apropie!
Ştiu care e modelul circuitului!
Trebuie să caut patru fire conductoare comune
înainte să o pot dezarma.
Ce se întâmplă? Ce-i asta?
Cole, trebuie să fi declanşat sistemul de siguranţă.
Du-ţi oamenii la adăpost imediat.
Mişcaţi! Mişcaţi! Mişcaţi!
Scoate-mi asta!
Voi încerca! Păstrează-ţi calmul!
Mamă!
Scoate-o imediat de aici!
Marcos, e posibil să nu reuşesc în timp util.
Trebuie să aflu care este ţinta.
- Nu ştiu. - Cum au de gând
să aducă acele capsule de uraniu în oraş trecând de detectoarele radiologice?
Nu ştiu, jur!
Cine ştie?
Spune-mi un nume.
La naiba, Marcos, spune-mi un nume!
Şeful securităţii Preşedintelui Hassan, Tarin Faroush!
Tarin Faroush. Ai auzit, Cole?
- Am înţeles! - Haide.
Haide. Haide.
Încă unul.
Nu voi reuşi să termin la timp.
Spune-i mamei mele că îmi pare rău.
Jack? Jack, recepţionezi?
UCT, sunt Jack.
Marcos e mort.
Va trebui să vorbesc cu Preşedintele Hassan.
Dle comisar, înţeleg că poliţia este suprasolicitată,
dar aş dori să vă rog să faceţi tot ce puteţi
pentru a răspândi fotografia fiicei mele.
Vă rog să mă anunţaţi
dacă obţineţi vreo informaţie în privinţa locului unde se află.
Dacă aflăm ceva, vă vom anunţa, dle.
Da.
Mulţumesc.
Dle, UCT vă redirecţionează un apel.
De la cine?
Jack Bauer.
Da, dle Bauer. Sunt Preşedintele Hassan.
Dle Preşedinte, mi s-a spus că aţi fost informat
despre situaţia apărută la spitalul St. Julian.
Aşa este.
Dle, teroristul sinucigaş este mort.
Vesta lui explozivă a fost detonată de la distanţă.
Atunci nu mai aveţi niciun indiciu.
Nu, dle, de fapt... avem.
Înainte ca suspectul să fie ucis,
l-a identificat pe şeful securităţii dv.,
Tarin Faroush, drept unul dintre conspiratori.
Tarin?
Eşti sigur de asta?
Da, domnule. Acum trebuie să sunaţi la serviciul de securitate ONU
pentru a-l aresta pe dl Faroush până ce ajungem noi acolo.
Nu se va putea, dle Bauer.
Tarin nu este aici.
Unde e?
Nu ştiu. E undeva... cu fiica mea.
Poftim?
Am aflat că... se iubesc.
Dle Bauer, în urmă cu câteva ore şi eu l-am suspectat pe Tarin
şi am ordonat să fie arestat pentru interogatoriu.
A fugit în timp ce era transportat către ambasada noastră.
Kayla îl credea nevinovat
şi se pare că a fugit cu el.
Aveţi idee unde s-ar putea afla?
- Nu. - Puteţi lua legătura cu fiica dv.?
Soţia mea a încercat de câteva ori, însă nu răspunde la telefon.
Dle, trebuie să mai încercaţi.
În clipa asta, dl Faroush este singura noastră pistă.
Mă duc să fac un duş.
Bună, mamă.
Kayla?
Am găsit-o.
- Dle Bauer... - Draga mea, eşti teafără?
Kayla vorbeşte la telefon cu mama ei.
- Sunt bine, mamă. - Trebuie să aflaţi adresa.
Îmi pare rău că ţi-am ignorat apelurile,
dar ştiu că tata te-a pus să faci asta.
- Unde eşti? - Ştii că nu-ţi pot spune asta.
Tarin e cu tine?
În clipa asta nu.
Nu vrea să vorbesc cu nimeni.
Kayla, ascultă-mă, eşti în pericol.
Tarin lucrează cu inamicii tatălui tău.
Nu-i adevărat.
Astea sunt iluziile paranoice ale lui tata.
Nu-i aşa.
Cei de la UCT tocmai ne-au confirmat.
Acum vorbesc cu tatăl tău.
Nu te cred.
Kayla, te rog.
Ştii că am dispreţuit purtarea tatălui tău
şi felul în care a tratat problema.
Nu ţi-aş spune asta dacă nu aş crede şi eu.
Nu Tarin.
Trebuie să fie o greşeală.
Atunci o vom lămuri împreună.
Dar trebui să-mi spui unde te afli.
Kayla!
La hotelul Teodore, în camera 514.
Hotelul Teodore, camera 514.
- Dle Bauer. - Kayla, draga mea, rămâi unde eşti acum.
Poliţia va ajunge în scurt timp acolo.
Sunt la hotelul Teodore, în camera 514.
Mulţumesc, dle.
Promit că voi suna imediat ce americanii ne dau azil politic.
Te rog, nu-i spune lui tata că am vorbit.
- Kayla? Alo? - Te iubesc şi eu.
Parcă ne înţeleseserăm că nu-i vei răspunde mamei tale.
Îmi pare rău, iubitule. Doar că nu voiam să-şi facă griji.
I-ai spus unde suntem?
Ai făcut-o?
Sigur că nu.
Mă crezi proastă?
Ştii că n-aş crede niciodată una ca asta.
Eşti perfectă.
Acum haide, trebuie să ne îmbrăcăm.
Unde mergem?
Unde crezi?
Ca să cerem în mod oficial azil politic.
La ora asta?
Prietenul meu de la Departamentul de Stat a făcut toate aranjamentele necesare.
Dar sunt extenuată.
Nici nu am dormit măcar.
Presupun că dai vina pe mine pentru asta, nu?
Atunci... nu mai putem petrece puţin timp împreună?
Nu. Haide.
Trebuie să te îmbraci.
De ce nu te îmbraci aici?
Mă duc să mă spăl înainte de asta.
E în hotelul Teodore, camera 514.
Şi Kayla... Kayla e cu el.
Oamenii mei pleacă acum. Operaţiunea e a voastră.
Cum stăm?
O echipă tactică ar putea ajunge la hotelul Teodore în 20 de minute.
Nu, poliţia ar ajunge mai repede.
Vreau ca oamenii tăi să stabilească un perimetru
şi să aştepte până când ajungem acolo.
Dacă vreunul dintre oamenii tăi
se întâmplă să intre în contact cu suspectul,
neapărat trebuie să ştie
că avem nevoie de el în viaţă. Să mergem.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro