Asta a intenţionat Destiny de când am intrat în acest sistem solar.
O să supravieţuim. O să ne întoarcem acasă.
Nava a venit aici cu un motiv.
Destiny e propulsată de stele.
El şi Young sunt în tabere opuse.
Nu sunt sigură care e cea mai bună alegere.
Nici nu ştiu ce să fac.
Sunt ultima persoană din lume care ar trebui să fie aici.
Nu eşti omul potrivit pentru slujbă, colonele.
Nu crezi în misiune.
- Interfaţă neurală ? - Un depozit de cunoştinţe
ce pot fi, literalmente, descărcate în mintea cuiva.
Ştii ce a păţit generalul O'Neill din cauza unui dispozitiv ca acesta ?
Cantitatea imensă de informaţii l-a copleşit, da.
Aproape l-a ucis.
Young n-o să asculte, iar dr. Rush, aşa cum ai spus,
nu se grăbeşte să ajungă acasă.
Convulsiile au încetat, însă e complet catatonic.
- N-ai mai avut răbdare, nu ? - Oricine a avut acces la acea cameră
avea ordine stricte să nu se aşeze în acel scaun.
Ştiai ! Ai vrut pe cineva în acel scaun
pentru că n-ai avut curaj s-o faci tu însuţi !
Evident, cineva încearcă să submineze autoritatea colonelului.
Nu putem lăsa să se întâmple asta !
Cineva încearcă să-mi însceneze asta, Eli.
- Unde e Rush ? - N-a reuşit.
SPAŢIU sezonul 1, episodul 11
Traducerea şi adaptarea: Mr H.
Dureri de cap ? Vedere înceţoşată ?
- Sunt bine. - Dormi bine ?
TJ, sunt bine. Trebuie să plec.
D-le, aţi pierdut pe cineva aflat sub comanda dvs.
Recent, trei persoane, Gorman, Spencer şi Rush.
Se întâmplă.
Ştiu cât de mult vă afectează.
I-am dezamăgit, în moduri diferite.
Dacă simţiţi nevoia să discutaţi despre asta, sunt aici.
- Nu simt. - Ar trebuit.
- Poftim ? - Aşa cum aţi spus,
simţiţi că l-aţi dezamăgit pe serg. Spencer, toţi simţim la fel.
Şi s-au întâmplat multe între dvs. şi Rush.
Altă dată.
Colonele... înaintezi ultimul raport către Pământ ?
- Da. - Sunt curioasă în legătură cu detaliile
pe care intenţionezi să le furnizezi despre incidentul cu dr. Rush.
Voi spune exact ce s-a întâmplat.
Sunt programată să înaintez raportul meu către Pământ mai târziu
şi ar putea arunca îndoieli asupra versiunii tale.
Au fost doar două persoane pe acea planetă, eu şi Rush.
Eu vorbesc de evidentele neînţelegeri dintre voi.
Asta nu schimbă nimic. Ascultă, dacă vrei să mă acuzi,
ai curajul şi fă-o direct.
N-am nicio dovadă.
Eu cred că doar vrei să fii iarăşi la conducere.
- Eu zic că ai avut o grămadă de motive. - Serios ?
Crezi că vreau ca oamenii de pe navă să mă suspecteze de crimă ?
Poate povara asta e mai uşor de îndurat decât să ai de-a face cu Rush.
Recunosc, n-o să-mi lipsească.
- Eu zic că ne e mai bine tuturor fără el. - Ce liniştitor.
Deci dacă nu te ridici la înălţimea aşteptărilor, vei fi lăsat în urmă ?
Care anume sunt criteriile pentru a rămâne aici ?
- Eşti de acord ? - În regulă. S-o facem.
Totul ok ?
Totul ok.
Eli, când ai ocazia, poţi să arunci o privire la sistemul de duşuri ?
- Presiunea e cam scăzută. - Sigur, imediat ce termin aici.
Dr. Caine e foarte drăguţ, nu ? Nu e nimic mai sexi decât un văduv.
Un om care a dovedit că îşi poate asuma un angajament
şi a rămas singur, dar nu din vina lui.
- Ce poţi cere mai mult ? - Te pot auzi.
Îmi... îmi cer scuze !
Ce-ar fi să... continuăm ca şi cum nu s-a întâmplat nimic ?
Ok. Mulţumesc.
Doamne... ucide-mă acum.
Gata, suntem pregătiţi.
STARGATE UNIVERSE
Bun venit la bordul navei Destiny. Sunt lt. Matthew Scott.
- Eşti bine ? - Scuză-mă. Salut.
Cine eşti ?
- Sergent, ce s-a întâmplat ? - N-am nicio idee, d-le.
Ce părere ai ?
Sunt inginer informatician. Repar computere de pe Pământ,
nu dispozitive de comunicare străbune.
O eroare în conectare ?
- Cam mare eroare. - Am văzut şi mai rău.
- Nu ştim exact ce fac aceste pietre, nu ? - Personal, nu ştiu.
Tocmai am fost desemnat aici deoarece Riley încă nu şi-a revenit complet.
Ştiţi, d-le, aţi fost destul de stresat în ultima vreme.
Doar nu sugerezi că mi-am imaginat totul ?
Nu.
Oricine v-a preluat corpul, s-a purtat ciudat.
Uite ce, în niciun caz nu mi-am imaginat acea navă sau acel extraterestru.
N-am imaginaţia atât de bună.
Eram pe o navă şi am văzut un extraterestru.
Vreau să ştiu exact ce s-a întâmplat,
ce a mers aiurea şi de ce, iar până atunci, accesul la camera de comunicaţie
şi acel dispozitiv e restricţionat, înţeles ?
- Ai un minut ? - Te rog, ia loc.
Ştii, mereu am crezut că resurse limitate însemna
că fiecare zi o să fie o luptă pentru supravieţuire,
însă n-am crezut niciodată că se va ajunge la asta.
Ăsta ar trebui să fie un indiciu ?
Da, e un indiciu. Dacă te întrebai ce să-mi iei de Crăciun,
am nevoie de şosete.
- Am auzit de incidentul de astăzi. - Caine investighează problema.
Ştii, mi se pare interesant că dispozitivul s-a întâmplat să funcţioneze defectuos
la câteva momente după conversaţia noastră de azi dimineaţă.
- Coincidenţă, bănuiesc. - Se poate spune şi aşa.
- S-ar putea spune şi "convenabil." - S-ar putea spune şi "surprinzător."
Ok, rândul tău.
Chiar crezi că asta mă va împiedica să-mi înaintez raportul către Pământ ?
De fapt, da. Nu, sunt foarte sigur.
Când va sosi momentul, să sperăm că cei care te vor judeca
vor fi mai miloşi cu tine decât ai fost tu cu dr. Rush.
Asta e doar o speculaţie.
Comunicaţiile cu Pământul se vor relua
imediat ce sunt complet satisfăcut că următoarea încercare de conectare
nu va fi o altă coincidenţă,
oportunitate sau surpriză.
Mulţumesc.
Avem roşii...
- Avem în sfârşit roşii ! - Mai mult sau mai puţin.
Ce ciudat.
Vorbeam cu dr. Inman şi a spus că
serele vor produce căpşuni într-o lună de zile.
Un fel de căpşuni. Anunţă-mă când vor începe să cultive carne.
De fapt, lucrează la un fel de proteină bazată pe soia.
O zi a Recunoştinţei fericită, tuturor ! Bucuraţi-vă de curcanul sintetic.
Eşti într-o dispoziţie proastă. Care-i problema ?
N-am dormit prea mult.
Col. Young m-a pus să lucrez fără încetare,
să încerc să-mi dau seama la ce lucra Rush...
Nu poţi fi serios.
Col. Young era dispus să-şi sacrifice viaţa
pentru ca unul din noi să aibă şansa să se urce în acea navetă
când nava se îndrepta către soare.
Crezi că e un asasin cu sânge rece ?
- Nu asta spuneam. - E... e în regulă.
Vă vine să credeţi ? Roşii !
Ce ?
... şi din secunda în care am ajuns pe navă,
ei au fost cei care au decis totul.
Ce mâncăm, unde dormim, ce facem şi când,
iar noi am stat şi i-am lăsat.
Da, ei sunt cei care au armele.
Da, avem motive să ne fie frică.
Priviţi ce s-a întâmplat cu ultima persoană care i-a înfruntat.
Deci, ce crezi că ar trebui să facem ?
Nu ştiu...
Plante purpurii ? Glumeşti ?
Clorofila purpurie e sensibilă la lumina roşie şi infraroşie.
Probabil planeta orbitează în jurul unei pitice roşii.
Kino spune că avem atmosferă respirabilă, apă şi oxigen.
Pe mine mă îngrijorează posibila activitate stelară, radiaţia.
În regulă, atunci. Luăm costumele.
D-lor ! Trebuie să vedeţi asta.
Tocmai a apărut.
- Eli ! - Afişez...
acum.
- Ce face ? - Nimic, încă.
Stă pur şi simplu.
- Poate ar trebui să încercăm să comunicăm ? - Cum ?
Avem capacitatea de a transmite.
Desigur, n-au cum să ne înţeleagă.
Eli...
Însă bănuiesc că există o singură cale să aflăm.
Două întâlniri cu extratereştrii, într-o singură zi. Care sunt şansele ?
Mă gândesc că aproape... zero.
Ok, transmit... acum.
Să sperăm că vorbesc limba străbunilor.
Nicio şansă ca asta să fie o coincidenţă.
Pun pariu că pe nava aia am fost de dimineaţă.
Crezi că le-ai stârnit curiozitatea şi au venit după noi să ne verifice ?
Cred că ne verifică de ceva vreme.
Altfel n-aveau cum să ne găsească atât de repede.
Ne-au... răspuns.
Asta nu e o traducere.
PREDAŢI-VĂ
- Au răspuns în engleză. - Cum naiba e posibil asta ?
- Ce le-ai spus ? - "Salut.
"Suntem oameni paşnici de pe planeta Pământ.
Nu vă vrem răul şi am dori să vă întâlnim."
- Ce fac ? Ce le răspund ? - Nimic.
- Nimic ? - Nimic. Activează armele.
Aici col. Young.
Tot personalul să se prezinte în zonele desemnate.
- Lt, tu şi Greer luaţi naveta. - Da, d-le.
Se întâmplă ceva.
Cred că lansează navete mai mici.
O, Doamne.
Doar 30% din arme se activează.
Rush a limitat numărul armelor care pot fi activate la un moment dat.
Corect, după ce s-a întâmplat cu Riley.
Dar încă verificam funcţionalitatea fiecărei arme.
Găseşte o cale de ocolire, Eli.
Decuplez.
Eli, haide.
Hei, asta e prima mea luptă spaţială reală.
- Gata ? - Aproape.
- Eli, activează bateria frontală. - Asta încerc să fac.
- Haideţi, înapoi. - Să mergem.
Suntem atacaţi puternic !
- Poţi mări puterea scuturilor ? - Lucrez la asta.
Energia scuturilor se duce către arme.
Haideţi, mişcaţi.
Înapoi !
Avem supratensiuni prin toată nava. Sistemul de arme nu era gata pentru asta.
Eli, toată lumea de la bordul navei contează pe tine.
- N-aveam nevoie să aud asta. - Poţi s-o faci.
- Nu, nu pot ! - Ba da, poţi.
De ce depinde totul de mine ? El ce face ?
Nu-mi pasă, amândoi ! Vreau ca nava asta să funcţioneze, acum !
Trebuia să te gândeşti la asta înainte să scapi de Rush.
Repar-o.
- Sunteţi bine ? - Da.
- Verific-o ! - Ok.
Se retrag.
Col. Young, aici soldat Dunning. Vă rog, răspundeţi.
- Se retrag. - I-am pus pe fugă.
Să le dăm ceva să ne ţină minte.
Lt, vreau să încetezi urmărirea şi să te întorci pe Destiny.
- Dar, d-le... - Nu ataca, repet, nu ataca.
Chloe ar putea fi la bordul uneia din acele navete.
- Ce naiba s-a întâmplat ? - Uşurel, lt. Nu e vina nimănui.
- Nu eram pregătiţi pentru asta. - Au renunţat prea uşor.
Poate că atacul a fost o diversiune
pentru a se apropia şi a lua prizonieri.
- Să facă rost de informaţii. - De ce suntem noi inamicul ?
Nu ştiu.
D-le, acea navă e încă în raza navetei. Cer permisiunea să...
- Cerere respinsă. - Colonele...
N-ai avea nicio şansă.
- Veniţi cu mine. - Unde mergem ?
- Mă duc după ea. - Cum ?
- Cu pietrele de comunicare. - D-le, presupuneţi că e aceiaşi navă...
O să aflu după ce ajung la bord.
Să ridicăm asta. Ia un loc aici,
şi vin la tine cât pot de repede, bine ?
Mulţumesc mult.
- Pot să ajut cu ceva ? - Alege.
Ia nişte tifon.
- Chloe a fost răpită. - Ce ? Cum ?
Una din navete s-a prins de navă şi a tăiat o trapă.
- Nu-i simt pulsul. - Ia respiratorul.
Ţine apăsat aici, te rog.
- Caine ? - Da.
- Avem nevoie de tine. - Ok.
Ok, e bine.
Mai strâns.
D-le... d-le ! Lăsaţi-mă s-o fac eu.
Lt, asta n-o să se întâmple.
Eu cred că e o idee proastă.
Da, dar e cea mai bună din ideile proaste.
- Dă-i drumul. - Cred că am reuşit să activez
majoritatea armelor. Cât timp stă acolo ?
- Douăzeci de minute, apoi îl scoatem. - Ok.
Colonele, te poţi întoarce acolo oricând dacă n-o găseşti.
Ok ?
Nu suntem inamicii voştri.
Nu vă vrem răul.
Nu cred că te înţelege.
Au vorbit engleza.
Au trimis un mesaj cu un singur cuvânt.
Din câte ştim noi, ar putea avea un dispozitiv de traducere
pe nava lor, sau ceva asemănător.
Apoi ar fi transmis cuvântul în străbună.
De ce ne-aţi atacat ?
De ce aţi luat unul de-al nostru prizonier ?
De ce ai făcut asta ?
Vrei să mă ajuţi ?
Aşa îmi poţi citi gândurile.
Înţelegi ?
Acesta transmite. Acesta recepţionează.
Aşa.
Uite, aşa. Da !
Da...
Nu atacaţi. Chloe ar putea fi la bordul uneia din acele navete.
Col. Young !
- Ce s-a întâmplat ? - S-a întors.
Ce s-a întâmplat ?
Nava extraterestră se apropie de noi.
Trimite-mă înapoi.
Trimite-mă înapoi, acum !
- Ok, poţi pleca. - Gata !
Nu merge. De ce nu merge ?
Dezleagă-mă.
Dispozitivul pare să fie în regulă.
Aţi găsit-o pe Chloe ?
Băieţi ? Cred că aţi observat că ne atacă din nou.
Eli...
Scuturile noastre n-o să mai reziste prea mult.
Activează arma principală. Trage asupra navei mari.
- Chloe e încă la bordul acelei nave ! - Fă-o acum, Eli ! Ripostează !
Cu tot ce avem !
N-o putem ţine aşa. Întregul sistem se supraîncărcă.
- Scuturile sunt aproape la 50%. - Ştiu !
- Unde te duci ? - Încerc s-o salvez pe Chloe.
E în regulă, e în regulă.
Trebuie să plecăm.
O, Doamne...
Unde mergem ?
Pe aici.
- Raportaţi ! - Veşti proaste.
Armele consumă prea multă energie. Scuturile vor ceda.
Susţine scutul. Direcţionează toată energia armelor
către arma principală. Continuă să tragi asupra navei mari.
Nu-ţi stă în fire să iei o navetă fără să întrebi.
O să spună nu şi nu vreau să încalc un ordin.
- Ai vreo problemă cu asta ? - Vrei s-o salvezi ?
- Fă-o. - Mă duc. Nu trebuie să vii şi tu.
Sunt deja aici.
- Continuă să tragi. - Dacă tragem din nou,
- riscăm să ne aruncăm singuri în aer. - Nu avem de ales. Fă-o.
Se... se retrag.
Toate cu excepţia aceleia.
Aşteptaţi.
S-au dus.
Matt !
- Col. Young a spus că erai mort. - Serios ?
- A spus cum s-a întâmplat ? - Alunecare de teren.
Evident, s-a înşelat din nou.
Col. Young, aici Green. Răspundeţi.
Spune.
N-o să vă vină să credeţi asta.
Am reuşit să activez sistemele de pe nava prăbuşită.
Am găsit o bază de date.
De-abia începusem s-o răsfoiesc când au sosit extratereştrii.
Probabil am activat din greşeală un fel de baliză.
Oricum, mă bucur că am făcut-o. Altfel aş fi murit acolo.
Există câteva persoane care cred că Young te-a lăsat acolo intenţionat.
Îmi imaginez.
Nu, a presupus corect că... eram mort,
datorită alunecării de teren.
Şi ce s-a întâmplat după ce te-au dus extratereştrii pe nava lor ?
Sincer ? Nu-mi amintesc prea multe.
În cele câteva ocazii cât am fost conştient, îmi... sondau mintea.
E ceva de care prefer să nu-mi amintesc.
Ştiu că erau frustraţi.
Părea că puteam să rezist încercărilor lor de a afla ce-i interesează.
A folosit propria lor interfaţă neurală împotriva lor,
aflând ce aveam nevoie pentru a evada.
Locaţia hangarului navetelor, folosirea sistemelor.
Altceva ? Cum ar fi de ce au vrut să ne distrugă ?
Nu cred că au vrut să ne distrugă. Ceea ce vor cu adevărat,
e Destiny.
Probabil îi interesăm deoarece am ajuns recent la bord.
Nu, ceea ce vor e o cale de-a trece de sistemele de apărare,
să încerce să afle ce secrete ar putea deţine.
Din nefericire, n-am mai avut timp să aflu mai multe.
Prima mea prioritate era s-o scot pe Chloe de pe acea navă.
Ne bucurăm să te avem înapoi.
Pe amândoi.
- Deci... - Deci.
Presupun că te întrebi...
de ce n-am spus tuturor adevărul.
E cuvântul tău împotriva cuvântului meu. N-am spus nimănui
că ai încercat să-mi înscenezi moartea lui Spencer.
Asta-i adevărat.
Voiam doar să ştiu că pot presupune
că n-o să încerci să mă ucizi din nou cu prima ocazie.
Te-am salvat de acei extratereştri.
Ai tras asupra navei în timp ce eram încă la bord.
La fel şi Chloe.
A fost o decizie de comandă, protejam interesul majorităţii.
Da, într-adevăr.
Uite ce... îmi dau seama...
că te-am provocat.
Dacă asta înseamnă ceva pentru tine,
regret că te-am lăsat pe acea planetă. Nu mă înţelege greşit,
cred că ai meritat-o, însă regret că mi-am pierdut controlul,
că am devenit un om pe care nu-l mai pot respecta.
Ei, suntem aici, va trebui să trăim cu asta, nu ?
La fel şi restul celor de la bord.
N-au nevoie de distragere.
Nu trebuie să se îndoiască de conducere,
iar această navă trebuie să fie gata pentru următoarea întâlnire.
Dacă nu găsim o cale către casă până atunci.
Desigur.
Deci, ce urmează ?
Pretindem că nu s-a întâmplat nimic ?
Oricum n-am fost niciodată prieteni.
De dragul echipajului.
- Bună. - Bună.
- Pot să mă aşez ? - Da, e în regulă.
- Vrei să încerci ? - Ce e ?
Ceva la care a lucrat dr. Inman.
Pretinde că are gust de gin.
Eu zic că are mai degrabă gust de spirt.
Ştii să-ţi vinzi marfa. Nu, mulţumesc.
Bine.
Deci... ce părere ai ?
Tu şi James aveţi vreo şansă ?
Ar fi stânjenitor.
Ştii tu, dacă n-ar merge. Adică, să rămâi blocat pe nava asta
cu cineva cu care ai avut o relaţie nereuşită ?
Nu, mulţumesc. Probabil e cel mai bine să menţinem lucrurile...
profesionale, cât timp putem, oricum.
Vom vedea. Dacă vom sta aici mai mult timp,
îmi rezerv dreptul de a mă răzgândi.
Colonelul e periculos.
Trebuie să facem ceva în legătură cu asta.
- Am încercat. - Ştiu.
Aproape că m-a ucis pentru asta.
Data viitoare va fi diferit.
Traducerea şi adaptarea: Mr H.