Da.
Uimitor, nu-i aşa...
cum două simple cuvinte pot face ca dragostea să fie mai pasională.
Dumnezeule.
Când spun "nu te opri", chiar nu te opreşti.
Nu aceste cuvinte.
Je t'aime.
Şi eu te iubesc.
Nu pot să cred că peste trei săptămâni, două zile
şi...cât e ceasul ?
Opt ore, dacă nu obţii viza
vei fi în avion spre Franţa.
Nu mai socoti.
Am promis să trăim în prezent.
Aşa e, aşa e.
Şi chiar în acest moment al prezentului
sunt supărată că guvernul meu,
căruia îi plătesc taxe, apropo,
se insinuează în dormitorul meu aşteptând să-mi distrugă viaţa.
Îmi place cum gândeşti.
Întregul guvern există pentru a-ţi veni de hac.
Asta-i o problemă foarte mare.
Ştii ce cred ?
Ce ?
Cred că problemele a doi oameni neînsemnaţi
nu au o importanţă deosebită în această lume nebună.
Oricât de adorabil ai fi
imitându-l pe Humphrey Bogart cu încântătorul tău accent francez,
nu cred că ar mai trebui să cităm din Casablanca.
Fiindcă ştiu cum se sfârşeşte...
Doi oameni înlăcrimaţi...
pe un aeroport...
într-o noapte ceţoasă.
Nu spune nimic.
Bună dimineaţa, omule fără ocupaţie.
Bună dimineaţa, chipeşule aducător de venit.
Ca să ştii,
nu voi rămâne la nesfârşit lipsit de ocupaţie.
Sunt multe oferte de muncă interesante
care abia aşteaptă o persoană ca mine.
-Cum ar fi ? -Nu ştiu încă.
Trebuie sÄƒ-mi termin testul de evaluare profesionalÄƒ...
"Din cele ce urmeazÄƒ, care activitate te atrage mai mult ?
Rezolvarea problemelor de matematică." Nu.
"Să primeşti plângerile clienţilor nemulţumiţi." Nu.
"Instruirea copiilor nevoiaşi din alte ţări."
Da.
-"Să dai ordine celorlalţi." -Da.
Da.
"Crestarea arţarilor pentru extragerea sevei."
De ce nu ?
'Să dai sfaturi juridice." Nu. Am făcut-o. Nu mi-a plăcut.
Nicio şansă.
"Proiectarea lămpilor de iluminat" Absolut.
"Planificarea unei campanii politice."
Muşcă-ţi limba, test stupid.
Scotty, uită-te la asta.
Nu sunt potrivit pentru nimic.
Dar lămpile şi seva de arţar ?
Nu mă potrivesc decât la avocatură şi politică,
dar nu vreau să mă întorc la asta.
-Sunt un eşec total. -Încetează, Kevin,
nu eşti un eşec.
Spune ceva la care mă pricep.
Ai fost destul de bun în pat noaptea trecută.
Da, nu-i aşa ? Să o facem din nou.
Nu pot.
Mă întâlnesc la micul dejun cu şeful meu la San Estephe, aşa că...
Haide.
Sexul în timpul zilei e unul dintre puţinele avantaje când nu ai o slujbă.
-Haide. -Bine, dar trebuie să ne grăbim.
Omul fără ocupaţie poate fi foarte rapid când e necesar.
Nu răspunde.
Pe telefonul fix nu pot suna
decât agenţii de vânzări sau să fie greşeală.
E un număr privat. Dacă e şeful meu care vrea să anuleze întâlnirea ?
Atunci ar trebui să răspunzi.
-Alo. -Bună, Scotty. Sunt Sarah...
Da, bună. Aşteaptă puţin.
E Sarah.
De ce...
Ce fel de persoana meschină îşi ascunde numărul ?
Sunt într-o situaţie de urgenţă
şi nu am timp să mă joc cu căsuţa ta vocală
ca să mă suni tu mai târziu. -Ce urgenţă ?
Kevin, trebuie să-l ajuţi pe Luc să-şi reînnoiască viza.
Haide, eşti avocat.
Trebuie să poţi face ceva.
Sarah, nu sunt avocat în domeniul imigraţiei.
Voi apela la un avocat pentru imigranţi de la vechea mea firmă.
-E tot ce pot face. -Nu, Kevin.
Trebuie să poţi face şi altceva.
-Alo. -Scotty, sunt Kitty.
Bună, Kitty. Zice că e o urgenţă.
Aşteaptă puţin. Kevin-1-1.
Ce urgenţă ai ?
Foarte nostim, Kevin.
Vreau să mergi azi cu mine la câteva evenimente legate de campanie. Te rog.
Sunt disperată.
Kit, nu lucrez pentru tine.
Îţi aminteşti ? Ai o echipă.
Ştiu că am o echipă, dar nu-mi place echipa mea.
Îţi promit că nu ai nimic de făcut.
Nu vreau decât să mă însoţească cineva care are simţul umorului.
Bine, dar Sarah ? Te face să râzi. Aşteaptă.
-Sarah, fă-o pe Kitty să râdă. -Kitty ?
-Sarah ? -Kitty, vorbesc cu Kevin.
-Şi eu. -Eu l-am sunat prima.
-Îmi pare rău dragă, trebuie să plec. -Te rog, nu pleca.
-Îmi pare rău. Te iubesc. -Şi eu te iubesc.
-Kevin. -Kevin.
Câte o soră solicitantă, neajutorată şi obositoare pe rând, vă rog.
Am auzit de o altă viză...
Nu spune că sunt obositoare...
Haide, Nora.
Încearcă încă o dată.
Vrei să te opreşti ? Haide.
Calmează-te.
Închide ochii şi...aşa.
Să ieşim diseară pentru binele nostru
şi să vizităm un loc căruia îi spun Narow Lake...
unde Saul mă sâcâie să cânt această melodie stupidă...
Nu e amuzant. Încerc să te ajut,
iar tu nu iei lucrurile în serios. -Îmi pare rău, nu-mi amintesc.
Sincer, dacă am ajuns în punctul în care
singura speranţă de a găsi această proprietate
este să-mi amintesc, un text stupid,
ar trebui să renunţăm.
Nu sunt pregătit să renunţ...
şi nici Holly.
Chiar dacă o găsim, nu ştim dacă valorează ceva.
Şi nici nu ştim dacă asta caută Dennis York.
Despre ce vorbeşti. A înfiinţat o companie
pe nume Narrow Lake Development Group.
Nu este nimic ambiguu în asta.
În plus,
York a fost dispus să-i plătească lui Holly mai mult decât valorează Ojai.
Nu se poate trage altă concluzie.
Atunci ce mai aşteaptă ?
De ce nu sună să-mi facă o ofertă pentru jumătatea noastră de companie ?
Nu ştiu. Poate plănuieşte o manevră
prin care să abordeze mai întâi copiii.
Nu. Nu vreau să ia legătura cu copiii.
Atunci îl voi contacta eu. Voi stabili o întâlnire
şi am să-i forţez mâna.
Nu, nu vreau să vorbeşti nici tu cu el, Saul.
Nu am încredere în el.
Scumpo, până aflăm
unde se află şi ce este Narrow Lake, acest individ are toate atuurile.
În regulă, mamă. Ce se petrece ? Serios.
Doamne, m-ai speriat.
Afară este frumos,
e sâmbătă, tata a fost plecat trei săptămâni,
iar tu stai în birou cu storurile trase.
Când le ridic, lumina se reflectă în ecranul monitorului.
N-ar trebui să stai la calculator.
Sunt în urmă cu contabilitatea.
Mamă, serios, ce-i atât de important ?
Ce sunt toate astea ?
De ce studiezi dosare din 1975 ?
Sunt pentru alt proiect.
Azi se întorc toate în arhivă.
Mamă, ce proiect implică dosare de acum 35 de ani ?
Dragă, chiar nu vrei să ştii.
Crede-mă. Sunt doar afaceri.
Nu, nu sunt doar afaceri
când stai aici într-o frumoasă zi de sâmbătă.
E vorba de viaţa ta.
Bine, mamă...
Lucrurile au mers mult prea departe.
Trebuie să-mi spui ce se întâmplă.
David ţi-a spus ceva ?
Doar că Ojai are dificultăţi financiare şi mai mari.
Da, e adevărat. Companie este falită.
La fel şi eu.
Poftim ?
Am făcut o investiţie groaznică...
Doamne, pe cine păcălesc ?
Am pierdut totul într-o schemă piramidală.
Când ?
Acum câteva luni.
De ce nu mi-ai spus ?
Îmi pare rău. Ar fi trebuit să-ţi spun,
dar mi-a fost teamă că-ţi vei face griji. Te rog, nu-ţi face griji.
Am o idee de cum aş putea face Ojai solvabil din nou
şi dacă sunt norocoasă,
voi recupera o parte din banii pe care i-am pierdut.
Mamă, sunt fiica ta şi te iubesc.
Lasă-mă să te ajut.
Bine.
Nora.
-Mă bucur să te văd. -Bună, Dennis.
Am fost încântat să-ţi primesc telefonul.
De fapt, voiam să te sun eu.
Îmi închipui.
Când răsucesc cheia, se aude un huruit,
bateria e nouă, aşa că nu poate fi asta.
E ca un ţăcănit ?
Nu, nu e un ţăcănit. Mai mult un scârţâit.
Poţi să-mi spui când ajungi aici, te rog ?
Peste trei ore.
Nu ! Doamne, nu, nu. Am un milion de lucruri de făcut.
Nu pot să aştept atât.
Am reparat-o.
Aşteaptă puţin. Ce-ai spus ?
Da, era alternatorul. Acum e totul în regulă.
Închide telefonul.
De fapt, a reparat-o iubitul meu.
Era alternatorul. Totul e în regulă.
Mulţumesc şi la revedere.
Sarah.
N-aş scoate-o la capăt fără tine.
Dacă te întorci în Franţa, viaţa mea se va destrăma.
A adus-o poştaşul.
E de la Departamentul de Stat.
Sărută-mă. Sunt în legalitate.
Cum eşti ?
Doamne. Doamne.
-Adevărat ? -Da.
Adevărat ?
Comentarii pe www.tvblog.ro
Brothers and Sisters-S04E17-Freeluc.com Traducerea: vayu
Ce face mama ta ?
Ida e bine, mulţumesc.
Şi copiii ?
Toţi sunt bine, Dennis.
Tommy e tot în Seattle ?
Nu e treaba ta.
Şi mi se pare deranjant faptul că ştii asta.
Pari mai aspră decât erai...
mai rece.
Dar presupun că ai trecut prin multe în ultimii ani.
Adevărat ? Crezi ?
Poate descâlcirea încurcăturilor lăsate de William m-a schimbat ?
Nu ştiu.
Pari să te fi adaptat bine.
Te-ai împăcat cu Holly Harper.
Să lăsăm discuţiile mărunte, bine ?
Dennis, nu ştiu de ce vrei atât de mult să cumperi compania,
dar nu se va întâmpla.
Chiar dacă aş vrea să ţi-o vând, n-aş putea.
Sigur că ai putea. Aparţine ţie şi familiei tale.
Şi cu toţii au acţiuni.
Te aştepţi să-i conving pe toţi să vândă ?
Da, mă aştept.
Şi o vei face.
Sau le voi spune tot ce s-a întâmplat.
Nu înţeleg. Mama locuieşte singură
şi are întotdeauna tone de mâncare.
Ştiu, e curios. Poftim.
Mulţumesc.
-Bună. -Bună.
Nora, îmi cer scuze că am dat buzna aşa.
I-am spus lui Justin, e puţin...
Chiar dacă i-am explicat
că dacă nu voiai să-mi folosesc cheia,
ai fi schimbat încuietorile acum mult timp.
Nu, mă bucur să vă văd. serviţi-vă.
Am puţină treabă sus.
Aşteaptă. Înainte să te duci sus,
Rebecca vrea să-ţi spună ceva.
Te rog, să fie veşti bune. Ce e ?
Ce s-a întâmplat ?
Nimic. Ce este, Rebecca ?
Nora, ştii cum m-am simţit
când mama mi-a dat banii din averea lui William.
Am fost furioasă, ruşinată, ştiam oarecum
că toţi cred că nu-i merit.
Nimeni nu a crezut aşa ceva.
Nora, au fost două milioane de dolari.
Să fiu sincer...mi s-a părut puţin exagerat.
Exact, de aceea ţi i-am încredinţat să-i păstrezi.
Dar acum ştiu ce să fac cu ei.
Adevărat ? Ce ?
Eu şi mama am parcurs un drum lung de atunci
şi vreau să-i dau ei pentru Ojai.
Cât vrei să-i dai ?
Pe toţi.
Poftim ?
Mamă, am stat departe de Ojai,
dar ştim că firmei nu-i merge bine.
Da, şi am aflat despre Narrow Lake.
Da, ceea ce m-a surprins.
Cum ai putut să nu ne spui ?
Nu ştim unde se află Narow Lake...
e posibil să nici nu existe.
Exact.
De asta vreau să-i dau banii...
pentru a-i da timpul necesar să afle unde este.
Are un presentiment puternic în privinţa asta
şi vreau neapărat să o ajut.
Mama ta este de acord ?
Încă nu i-am spus.
Am vrut să mă ocup mai întâi de partea aceasta.
Rebecca, ceea ce vrei să faci este admirabil.
Dragă, e cu adevărat admirabil.
Dar trebuie să-ţi spun,
compania se afla într-o situaţie precară
şi se poate întâmpla orice... orice.
Nu vreau să-ţi rişti viitorul.
Mamă, sunt banii Rebeccăi.
Vrea să o ajute pe Holly.
Aş face la fel pentru tine fără să stau pe gânduri.
Credeam că vei fi de acord.
Nu mă aşteptam la asta.
Totul se întâmplă prea brusc.
Mamă, ce se întâmplă cu tine ?
Nu se întâmplă nimic. Nimic.
Sunt indispusă. Sunt bine. Îmi pare rău.
Îmi pare rău...desigur.
Mă voi ocupa de asta. Cum vrei.
Avem 50 de membri ai Clubului Susţinătorilor din Burbank.
-Bine. -Sunt foarte receptivi la mesajele
referitoare la crearea locurilor de muncă.
Dacă vei vorbi despre crearea locurilor de muncă
este posibil să te ascult.
Sunt foarte mândru să lucrez cu d-voastră,
dnă Walker-McCallister.
Mulţumesc. Poţi să-mi spui Kitty.
Şi cu d-ta, dle Walker.
Azi nu lucrez.
Îi car apa lui Kitty.
Bine.
-E o figură de stil, Brad. -Bine.
-Dar îmi e puţin sete. -Am adus doar una.
Este în regulă. E fratele meu.
-E în regulă. -Da, grozav.
De ce nu te duci să o prezinţi pe Kitty ?
Sigur. Am înţeles.
Nu ştiu de ce crezi că echipa ta nu e amuzantă.
Bine aţi venit la Clubul Susţinătorilor din Burbank.
Sunt încântat să v-o prezint
pe vorbitoarea noastră de astăzi...
viitorul senator al Statelor Unite din partea statului California,
Kitty McCallister.
-Ce naiba e asta ? -Nu ştiu.
-Ce să fac ? -Spune ceva.
-Nu, ce să... -Preia controlul. Calmează-i.
-Bună dimineaţa. -America pentru americani !
America pentru americani !
Sarah, trebuie să mă suni
imediat ce primeşti acest mesaj.
Cumva eu şi Robert ne-am trezit implicaţi
în problemele de imigrare ale lui Luc
şi totul s-a transformat într-o mare încurcătură.
Îmbracă-te şi sună-mă, te rog.
Îmi pare rău. Probabil devin puţin sensibilă
când sunt acuzată de corupţie.
Încă nu ne-am dat seama de unde a apărut asta ?
Jumătate din site-urile de dreapta au postat-o
fără să dea sursa. Uită-te aici.
"Mac & Cat trag sforile pentru jucăria sexuală a surorii !"
-Mi-au spus Cat ? -Da.
Acum chiar că-i urăsc.
Eşti sigură că Sarah nu te-a rugat să intervii în favoarea lui Luc ?
-Nu, şi nu m-am oferit vreodată. -Dar tu ?
Nu, nu. Singurul lucru
pe care l-am făcut, a fost să-l sun pe Mario să văd dacă se poate ocupa.
E avocat în probleme de imigraţie la vechea mea firmă.
Dă-mi-l la telefon. Vreau să vorbesc cu el.
I-am lăsat deja un mesaj. Nu m-a sunat.
Uită-te la asta. A postat fotografia de paşaport a lui Luc.
De ce naiba crezi că i-au pus barbă ?
Pentru că...e fiul nelegitim al lui Fidel Castro.
Poftim ?
Incredibil. Nu au ruşine deloc.
Este o defăimare anonimă
însoţită de vină prin asociere.
E doar poliţia purităţii conservatoare
încercând să cureţe partidul de laşii republicani moderaţi.
Trebuie să se hotărască,
pentru că nu pot fi laşă şi Hitler în acelaşi timp.
Nu, eu sunt laş. Tu eşti Hitler.
Toate site-urile au linkuri către celelalte.
Dar prin bloguri se răspândeşte exponenţial.
Dumnezeule.
Adevărul lui Trudy.
Trudy. Trudy ce ?
Da, era asistentă la vechea mea firmă.
Se ruga în fiecare noapte să nu fiu gay.
Îşi petrecea weekend-urile în deşert
protejând graniţa cu Mexicul împotriva invadatorilor străini.
Probabil şi-a făcut propriul blog.
Probabil a aflat că l-am sunat pe Mario pentru un sfat
şi şi-a imaginat restul.
Sunt de părere că elitele care nu cred în Constituţia noastră
şi nu iubesc această ţară,
ar trebui să respecte legile pentru care soldaţii noştri au murit în luptă
şi trebuie să înceteze a lua slujbele americanilor.
E bună.
Are elite, Constituţie, dragoste de ţară, soldaţi morţi,
imigraţie şi slujbe în aceeaşi frază.
Voi face să o concedieze.
Nu, pentru că atunci vom fi acuzaţi
că am redus-o la tăcere pe Trudy, vocea adevărului.
Trebuie să pregătim o declaraţie
pentru că se va răspândi în media principală.
Ai spus "noi". Te uiţi la mine.
Da. Am întârziat la evenimentul de la Clubul Motocicliştilor.
Iar eu am un zbor spre Sacramento peste 20 de minute.
Nici măcar nu mai lucrez aici.
E problema lui Sarah.
-Nici n-ar trebui să fiu aici, Kit. -Kevin, am nevoie de ajutorul tău.
Când Sarah a avut nevoie de un serviciu, ai sărit să o ajuţi.
Da, şi uite ce a ieşit.
Scrie declaraţia, te rog. Te sun mai târziu.
Da, mein fuhrer.
Nu e nostim.
Holly.
Bună, Nora.
Rebecca mi-a spus că lucrezi astăzi.
Am încercat să te sun. De ce nu răspunzi la telefon ?
Da, mi-a spus. Îţi mulţumesc că facilitezi toatea astea.
De ce i-ai spus ?
Mi-am pierdut banii acum câteva luni. Era timpul ca ea să afle...
Nu, despre afurisitul de lac.
Nu, nu am suflat un cuvânt despre Dennis York.
Ţi-am spus că că nu vreau să implic copiii, pe niciunul.
Îmi pare rău. N-am crezut că e ceva rău
să le spun despre Narrow Lake. E o veste bună.
Ce-ar putea fi rău în asta ?
Holly, l-ai cunoscut pe Dennis.
Chiar trebuie să-ţi răspund la această întrebare ?
Nu mi-am dat seama că ai avea vreo obiecţie.
Îmi cer scuze.
Evident, nu vei accepta banii Rebeccăi, nu-i aşa ?
Ba da.
Dar nu voi cheltui deloc din ei
până nu voi fi sigură că îi va primi înapoi.
Nu pot să cred că iei banii copilului tău.
Nora, eu şi Rebecca nu am avut niciodată o relaţie uşoară.
Şi cum naiba ajută asta relaţiei voastre ?
Eu i-am dat banii.
Singurul motiv pentru care îi ai tu,
este că atunci a fost atât de supărată pe mine
încât a refuzat să-i accepte.
Nu e vorba despre două milioane de dolari.
Este vorba de faptul că mă acceptă din nou.
Singurul lucru pe care nu-l înţeleg
e de ce eşti atât de supărată.
E fiindcă încerci
să-i aperi interesele lui Justin... -Nu e vorba de Justin.
-Nu are de-a face cu Justin. -Atunci ce este ?
Nimic, bine ? Nimic.
Îmi pare rău.
De câte ori intervin banii, lucrurile devin mai complicate.
Asta-i tot.
Vorbim mai târziu.
Poate facem o călătorie la New York în iulie.
Te duc la New York.
Ştiu cele mai bune restaurante şi galerii de artă.
-O să-ţi placă. -Sună foarte bine.
De ce sunt atâţia oameni în faţa casei ?
Doamne.
Sper că nu s-a mutat vreo celebritate pe strada mea.
Scuză-mă.
Ce se întâmplă aici ?
Eşti Sarah Walker, nu ?
Iar tu eşti Luc Laurent ?
Ce se întâmplă, omule ?
Luc, ştiai că Sarah e rudă cu un senator când aţi început să vă întâlniţi ?
E vorba despre Kitty ?
I-ai cerut surorii tale să te ajute ?
Cu ce să mă ajute ?
Sarah, de când îl cunoşti pe Luc ?
Las-o baltă. Să mergem.
Kitty McCallister ţi-a spus că ar putea să te ajute cu obţinerea vizei ?
-Sarah este sora lui Kitty. -Luc, nu răspunde.
De ce nu vrei să răspundă ?
Nu ştiu de unde aveţi informaţiile,
dar sora mea nu şi-a folosit influenţa ca să-l ajute pe Luc.
Opreşte camera.
Sarah, cu cât eşti mai în vârstă decât el ?
Poftim ?
Întotdeauna te întâlneşti cu bărbaţi mai tineri ?
-Începeţi să mă enervaţi. -Las-o baltă.
E adevărat că n-a vrut să se însoare cu tine
şi te-ai dus la sora ta ca să intervină să-l ţii aici ?
Asta-i bună !
Asta faceţi voi, nenorociţilor, pentru bani
sau hărţuirea cetăţenilor e ideea voastră de distracţie ?
Oameni ca voi dau acestei ţări o proastă reputaţie.
Mulţumesc, Sarah. O zi minunată.
-Să faci exerciţiile pentru mobilitate. -Pe el, pumă.
Tommy.
Mamă.
-Bună. -Bună. Eşti bine ?
-Da. -Ce e cu această călătorie neprevăzută ?
-Mă bucur să te văd. Îţi povestesc tot. -Bine.
Mulţumesc.
Tu ce mai faci ?
Ce fac ? Să vedem.
Nu prea fac niciun progres pe moment.
Acum câteva săptămâni mi-am luat o slujbă în domeniul vânzărilor angro.
Tommy, e minunat.
Serios ?
Deja îmi recomanzi să văd lucrurile în roz ?
Dar cu Julia şi Elizabeth ? Cum merge ?
Merge din rău în mai rău.
Julia abia dacă vorbeşte cu mine,
iar cu Elizabeth petrec din ce în ce mai puţin timp.
Credeam că găsirea unei slujbe va fi de ajutor...
îi va arăta Juliei că m-am schimbat.
Dar...nu este aşa.
Tommy, poate e timpul să te întorci acasă.
Despre asta e vorba, să mă întorc acasă ?
Ce este, mamă ? Ce se întâmplă ?
Ştiu că vorbeşti des cu Sarah.
Ţi-a spus că cineva a încercat să cumpere Ojai Foods ?
Da, Obstfeld, cam aşa ceva...
Obstfeld Group.
Da, dar nu s-a întâmplat.
Nu, dar Obstfeld Group era un paravan.
E Dennis York.
-De ce ? -Nu ştiu.
De ce ar vrea să cumpere Ojai ?
Niciodată nu i-a mers mai rău.
Tommy, ai auzit vreodată de un loc numit Narrow Lake ?
Nu.
Am reuşit să o calmez pe Sarah,
fiindcă pe lângă toate celelalte,
nu a ştiut că el a fost o vedetă porno.
A fost vedetă porno ?
Bineînţeles că nu a fost vedetă porno.
-Asta spun ei. -Doamne. Slavă Domnului.
Slavă Domnului că nu e vedetă porno.
Sunt foarte surprinsă
că dra Sarah afectata nu m-a sunat să-şi ceară scuze.
Gândeşte-te că ziua de azi nu a fost nici pentru ea o plimbare pe plajă.
Uite-o că vine. Te rog...fii drăguţă.
-Kitty e la telefon. -Era şi timpul. Bună.
-Bună. Cum te descurci ? -Bine.
Au sunat copiii de la Joe. Cooper crede că e fantastic.
Dar Paige vrea să moară de ruşine.
-Ca de obicei. -Nu, Kitty, n-aş spune asta.
Ar trebui să fii bucuroasă
că nu ţi-au desenat o mustaţă pe faţă. -Aş fi preferat asta
decât să fiu numită "celebra devoratoare de bărbaţi din Pasadena".
Ca să ştii, nu sunt mult mai în vârstă decât Luc.
Poate ar fi trebuit să te gândeşti la asta, Sarah,
când te-ai hotărât să-l faci nenorocit pe cameramanul acela.
Unde naiba ţi-a fost capul ?
Dacă ştiam că voi fi înconjurată de paparazzi, Kitty,
poate aş fi putut să-mi pregătesc un răspuns mai nimerit.
Bine, bine.
Fiindcă eu controlez absolut tot ce fac paparazzi.
Şi în plus, ştii ce am făcut ? Am încercat să te sun.
Dar nu ai răspuns la telefon.
Nu, n-am avut timp.
Asta nu-i vina mea, nu ?
Nu, Kitty, se pare că nimic nu-i din vina ta.
Bine, ştiţi ceva ?
Sunt multe persoane pe care să le urăşti în situaţia asta..
Să nu ne irosim timpul şi energia urându-ne între noi.
Bine, bine. Ştii ceva ? Sunt total de acord.
Uite cum stau lucrurile, Sarah... întreaga blogosferă
ţipă ca viza lui Luc să fie revocată
până când va avea loc o investigaţie, iar mai devreme sau mai târziu,
Departamentul de Stat va trebui să cedeze presiunii.
Atunci luptă-te cu ei. Nu-i lăsa să scape aşa.
Cea mai bună cale de a lupta cu ei este să le arătăm voluntar cum stau lucrurile
şi să le dovedim că nu avem nimic de ascuns.
Bine, acum închid.
-Nu, nu, nu... -Nu te obosi, Kevin.
Nu o vom face.
Spune-i că voi veni acolo,
ne vom aşeza...eu, Luc şi Sarah... şi vom sta de vorbă.
Bine, o să vină aici ca să stea de vorbă cu tine.
Nu, nu poate veni aici.
Luc e mult mai drăguţ decât mine
şi nu vreau să cedeze. -Trebuie să mergeţi altundeva.
Bine, în regulă. La mama, peste două ore.
Chem bona, aşa că Sarah ar face bine să vină.
-La mama, peste două ore ? -Bine.
Da, bine. Dar eu nu vin.
-Ba sigur că vii. -O să vii.
-N-am suferit destul ? -Nu.
Nu.
Unde l-ai întâlnit ?
La hotelul său.
Vrea Ojai, Tommy.
A cerut să i-o vindem.
York nu e genul care să facă ameninţări neîntemeiate.
Nu-mi place să mă gândesc
ce lucruri murdare ştie despre tata.
Nu mai pot suporta scandalurile lui William.
Vreau să se termine. Vreau ca William să rămână îngropat.
Mamă, de ce ai venit aici ?
Îi pot convinge pe toţi copiii să vândă, cu excepţia lui Sarah.
Ştii ce înseamnă Ojai pentru ea.
Voi doi aţi crescut în această companie,
lucrând pentru tatăl vostru.
Mi-e teamă până şi să vorbesc cu ea, Tommy.
Vreau să o convingi pe Sarah să vândă.
Mamă, am venit aici ca să-mi pun ordine în viaţă.
Mă târăşti înapoi în toate astea ?
Nu-ţi cer asta cu inima uşoară.
Jur, nu-ţi cer asta cu inima uşoară.
Nu am la cine să apelez.
Holly vrea doar banii pe care crede că-i poate găsi acolo.
Nu familia ei îşi asumă riscul, Tommy.
Ci a noastră.
Vrei să-mi vând acţiunile de la Ojai ?
Bine, o fac.
Dar nu mă întorc.
Ojai Foods este punctul de plecare
pentru tot ce a mers rău în viaţa mea.
Îmi pare rău, nu pot.
Salut, unde-i mama ?
Bună întrebare.
De ce e aşa de frig ?
Pentru că termostatul a fost reglat la zece grade.
Nimeni nu ştie unde e mama.
Nu răspunde la celular.
Sunt puţin îngrijorat.
Sunt sigur că nu a fost răpită,
numai dacă răpitorul nu e un ecologist convins.
Îţi spun, am fost aici mai devreme,
şi o ţinea într-una, "nu s-a întâmplat nimic",
dar cu siguranţă s-a întâmplat ceva.
Voi rămâne aici până când se întoarce.
E posibil să reconsideri asta.
O să fie câteva neplăceri
ce vor intra pe uşa aceea din moment în moment.
Cum adică, neplăceri ?
Unde-i mama ?
Nu e aici.
-E frig. -Sarah, vreau să spun
că îmi pare rău pentru situaţia prin care treceţi tu şi Luc.
-Mulţumesc, Justin. -Dar pot să-ţi pun o întrebare ?
Ce este ?
Luc încearcă să obţină cetăţenia ca să cumpere Lakers ?
Nu.
Bine. E ambidextru ?
-Nu, Justin. -Atunci ultimul lucru...
probabil nu a lucrat într-un bordel franţuzesc.
E o defăimare publică.
-Bună. -Salut.
-Unde-i mama ? -Nu e aici.
E frig.
Da.
Uitaţi-vă. E o pagină pentru eliberarea lui Luc Laurent.
Poţi să cumperi tricouri, căni de cafea...
Justin...
Ca să ştii, nu va fi închis, bine ?
Nu, vor să spună "eliberaţi-l din ghearele gospodinei nimfomane".
Cred că asta sunt eu.
Kitty, vrei să-i ceri scuze lui Sarah ?
De ce ? Nu e site-ul meu.
Ştiu. Fă-o.
Bine. Bine, în regulă.
Sarah, îmi pare rău că din cauza campaniei mele
ai fost atrasă în această furtună politică
şi a trebuit să plăteşti un preţ personal
aproape fără să ai o vină.
Asta-i scuza ta ?
Eşti incredibilă.
Incredibilă ? Unde naiba sunt scuzele faţă de mine ?
Mă lupt pentru cariera mea politică cu o mulţime
de forumişti ultraconservatori care îmi vor capul
pentru că tu te-ai hotărât să te îndrăgosteşti de un tip
care are probleme de imigraţie
şi se pare că n-ai învăţat niciodată să spui "nu comentez".
Sarah, cere-i scuze lui Kitty ca să putem trece mai departe.
Nu.
Nici măcar nu ştiu de ce sunt aici.
Îmi pare rău pentru problemele politice ale lui Kitty,
dar nu e treaba mea să le rezolv. -Sigur că nu.
A spus că îi pare rău.
Nu-i adevărat.
Practic, am auzit "îmi pare rău".
N-am vorbit serios.
Nici eu n-am vorbit serios.
Ştiţi cine merită scuze ? Eu.
Sunt două lucruri...
-Kevin, nu e vorba despre tine. -Doamne.
Am spus clar că nu vreau să fac două lucruri...
avocatură şi politică...şi astăzi le-am făcut pe amândouă pentru voi.
Am auzit vreun cuvânt de mulţumire ? Nu.
Luc, Luc, vorbind de scuze,
el a încasat cele mai multe lovituri.
Da, un biet inocent, prins în această nebunie.
-Îmi pare rău. -Trebuie să vorbesc cu tine.
Luc, nu pune la inimă toate prostiile de pe Internet.
E totul în regulă ?
Da. Îmi pare rău, dar un lucru este adevărat.
Te rog, Doamne, dă să fie ambidextru.
Îmi pare rău, Kitty. E adevărat cu Maison de Joie...
bordelul.
După ce tatăl meu şi-a pierdut slujba,
părinţii mei au început să aibă probleme.
Într-o zi mi-au spus că e o idee bună să experimentez viaţa la oraş.
Şi te-au trimis într-un bordel ?
Nu. M-au trimis la unchiul meu Tony, în Marsilia.
Credeau că Tony e hotelier
şi că e proprietarul unui hotel.
Cred că nu s-au înşelat prea mult.
N-am locuit niciodată în...
Bordel.
Nu. Făceam diverse comisioane.
Aduceam ţigări şi vin, măturam podelele şi spălam vase.
Îmi pare rău, Sarah.
N-am ştiut că asta va avea vreo importanţă pentru cineva.
Nu, haide. Mie îmi pare rău.
Luc, nimic nu este din vina ta.
Oricât de mult aş vrea să o învinovăţesc pe Kitty...
nu e nici vina ei.
Acum e supărată pe mine.
Kevin e supărat pe mine.
Totul e un dezastru.
Nu ştiu ce să fac.
Nu s-ar fi întâmplat nimic dacă nu eram eu.
Nu mai pot lăsa ca situaţia să continue.
Trebuie să îndrept lucrurile.
-Bună. -Bună.
Ar trebui să-l închizi pentru că o să te înnebunească.
Ai auzit ultima bombă ?
Despre bordel ?
-Doamne, ai auzit deja ? -E adevărat ?
Se pare că da.
Nu e atât de rău pe cât sună,
dar îţi spun, Sarah şi-a ieşit din minţi.
Ar trebui să o suni.
Ştiu. Ştiu că ar trebui, dar nu ştiu ce să spun.
Ştii că nu putem controla mizeriile
pe care le pun pe Internet
şi dacă negăm totul în bloc vor ajunge în media principală.
Deja au ajuns în media principală.
Reţelele sună pentru un interviu.
Şi mi s-a spus că viza lui Luc a fost revocată.
Grozav, grozav. Desigur, desigur.
Mai are doar trei săptămâni,
s-a întors de unde a plecat, iar eu...
Ce crezi că ar trebui să facem ?
Am putea programa un interviu televizat pentru amândoi.
Spunem adevărul, apărăm familia,
cerem să-i fie redată viza lui Luc
şi vorbim despre ideile în care credem.
Să sperăm că va apărea un alt scandal
şi oamenii vor uita.
Te iubesc.
Ne vor crede ?
Nu ştiu.
Au făcut o treabă bună în modul cum au răstălmăcit lucrurile,
chiar dacă adevărul este de partea noastră.
E Kevin. Bună, Kevin.
Glumeşti. Nu, nu. Vin acum.
Ne întâlnim acolo.
-Trebuie să plec. -Unde te duci ?
La aeroport. Trebuie să plec.
Loveşte puternic. Unu, doi, trei.
Bravo, chiar prin mijloc.
-Aproape. -Să vedem unde s-a dus.
-Mamă, cafeaua. -Unde e ?
Aici !
E acolo ? Uite-o !
Acum trebuie să o bagi în gaură.
Bine. Da, e o idee bună.
Pune-o unde vrei.
Tommy, e adorabilă.
Şi foarte isteaţă...foarte isteaţă.
Ştiu. Mă simt norocos.
Ştii care e partea cea mai rea ?
Am sentimentul că merită mai mult.
Tommy, încetează. Pentru ea, eşti perfect.
Eşti tatăl ei unic şi perfect.
Apoi va ajunge la adolescenţă şi îţi va descoperi toate defectele.
Da.
În cazul tatei, defectele continuă să apară, nu-i aşa ?
Da.
A fost o persoană mult mai puţin bună decât am fi meritat.
Cel mai greu în încercarea de a depăşi trecutul...
este să renunţ la el.
Speranţa că...
a fost tatăl care am dorit să fie.
Cu toţii ne-am spus
această poveste, acest basm
că minunata afacere pe care a construit-o William
compensează cumva suferinţa provocată de el,
că cea mai bună parte a lui William
a fost afurisita lui de companie.
Nu este adevărat.
Cea mai bună parte a lui William sunteţi voi...
copiii lui.
Şi nu mai vreau să suferi.
Nu mai vreau că păcatele tatălui să te urmărească, Tommy.
Dacă mă întorc...
dacă te ajut să-i convingi pe ceilalţi să vândă compania,
acesta este...
este sfârşitul ?
Da, ca şi cum am lăsa totul în urmă.
Bine.
Cred că e timpul să mă întorc acasă.
Mulţumesc.
E la fel, cu excepţia ceţii.
De ce ar fi ceaţă ?
În film, în "Casablanca",
e ceaţă când îşi iau rămas bun.
Se pare că avem parte de propriul nostru film.
Doamne, ne filmează.
Ignoră-l.
Mă întreb cum vor răstălmăci asta.
Probabil vor spune că mă părăseşti.
Nu te uita la el, uită-te la mine.
E timpul, Sarah. Trebuie să plec.
Ştiu.
Trebuie să trec de securitate.
Vei fi bine aici ?
Atâta timp cât nu spui, "În sănătatea ta, puştoaico".
Te iubesc.
Şi eu te iubesc.
Bine, du-te.
Slavă Domnului că te-am prins.
-Kit, sunt aici. -Kevin, îmi pare rău. Trebuie să plec.
-Stai jos. Nu pleci nicăieri. -Kevin...
Dumnezeule !
Nu pot să cred că v-am găsit.
Ştiţi câte baruri sunt în acest aeroport ?
Ce cauţi aici, Kitty ?
Sarah...nu vă pot lăsa să faceţi asta.
-Kitty. -Sarah, îmi pare rău.
-Nu, mie îmi pare rău. -Mie îmi pare rău.
N-ar fi trebuit să-i las pe aceşti nebuni să vă calce în piciaore...
Ar fi trebuit să-mi ţin gura.
Nu, n-ar fi trebuit şi asta...
Fetelor, să trecem la subiect. Vă rog.
Bine. Bine. Luc, nu trebuie să pleci.
Mai ai trei săptămâni până îţi expiră vechea viză
şi cred că ar trebui să luptăm.
Îmi pare rău, Kitty, dar am provocat destule necazuri.
Kitty, nu cred că sunt pregătită să lupt.
Aceşti oameni sunt necruţători.
Apoi mai sunt milioane de nebuni
care inventează tot felul de minciuni. -Kevin.
-Da. -Adu-mi-l pe mizerabil aici.
Acestea sunt cuvintele
pe care n-aş fi vrut să le aud vreodată de la sora mea.
-Kevin. -Ce e ?
Du-te. Adu-l.
-Bine, bine. -Kitty, ce faci ?
Ştiţi ceva ?
Ne-au deturnat povestea şi o vom recupera,
chiar dacă o facem numai pentru noi.
I-o vei spune acelui tip ?
Da, de ce nu ? De ce nu ?
Poate fi doar o voce în jungla cibernetică,
dar mai bine unul decât deloc.
M-a pus să-i promit că nu-i vei sparge camera.
Voi încerca să mă controlez.
Scuteşte-mă. Nu e o distracţie pentru mine.
Bine, să-i dăm drumul.
Bună, sunt Kitty Walker McCallister.
Iar ea este Sarah Walker.
Bună.
E femeie de afaceri,
contribuabilă, o mamă bună şi este sora mea.
Iar el este Luc...Luc Laurent.
Şi da, este cetăţean francez, un artist
care nu ia slujbele americanilor.
O iubeşte pe Sarah şi Sarah îl iubeşte pe el.
Bună.
Azi a fost o scenă pe cinste la aeroport.
-Ai văzut-o ? -A apărut peste tot.
Cred că eşti pe cale să devii un viral.
Poate ai vrea să reformulezi.
Bine. Nu a ieşit aşa cum am intenţionat.
Tu ce faci ? Cum e viaţa ?
N-am vrut să te trezesc când am venit noaptea trecută,
iar azi dimineaţă s-a dezlănţuit iadul.
Parcă nu te-am văzut de două zile.
Îţi aminteşti că zilele trecute m-am întâlnit cu şeful meu ?
Da.
A închis restaurantul...definitiv.
Am dat faliment. Asta e situaţia mea.
Nu, îmi pare rău. Eşti bine ?
Da. Nu putea fi un moment mai nepotrivit, dar sunt bine.
Pot să-ţi dau un sfat bazat pe experienţa ultimelor două zile ?
-Nu răspunde la telefon. -Nu, vorbesc serios.
Am jurat sus şi tare că politica şi avocatura sunt un capitol încheiat
şi doar cu asta m-am ocupat în ultimele două zile.
Dar mă bucur că am făcut-o pentru că mă pricep la asta.
Nu am făcut-o pentru alcineva.
Am făcut-o pentru mine,
pentru familia mea, pentru dragoste.
E timpul să-ţi deschizi propriul restaurant.
Kevin, e o idee minunată.
Dar amândoi am rămas fără slujbe,
am cheltuit cea mai mare parte din economii
încercând să avem un copil... -Ştiu că va fi greu,
dar vom găsi o soluţie.
E timpul să visezi în stil mare
şi să faci ceea ce îţi doreşti.
Eşti pregătit.
Şi ştii că am dreptate.
Kevin, uită-te la tine.
Din spatele scenei, pui la cale mişcări pentru toţi ceilalţi.
Începe să faci ceea ce-ţi place.
Mai întâi trebuie să-mi dau seama ce este.
Nu te grăbi.
Pot să lucrez un timp în catering
ca să ne descurcăm mai uşor.
Ai văzut tot ?
Nu, nu încă.
Atunci n-ai văzut cea mai bună parte.
Provenim dintr-o familie foarte unită
şi avem grijă unii de ceilalţi.
În ultimele zile a trebuit să privesc
cum Sarah şi Luc suferă din cauza faptului că se întâmplă să candidez
într-un climat politic nociv.
Îmi cer scuze, pot să te întrerup ?
-Sigur. -Kitty nu a intervenit pentru Luc.
Nu. Şi dacă îmi citiţi platforma veţi vedea
că eu cred în imigraţia legală.
De fapt, cred în sporirea controlului graniţelor.
Pe care eu o dezaprob.
Sigur că o dezaprobi
pentru că sora mea este o liberală convinsă.
Dar dacă i-aţi auzi părerile în privinţa amnistiei...
o nebunie. -Sarah.
Nu o nebunie, dar foarte, foarte conservatoare.
Conservatoare, da.
Sunt conservatoare, ştiu cine sunt.
Dacă vreţi o persoană
care crede în toate cuvintele astea sforăitoare...
ea e omul voastru.
Ştiţi ceva ?
Daţi-mi voie să întrerup.
Asta e minunat la familia noastră.
Putem respinge opiniile politice ale celorlalţi,
dar nu ne respingem unul pe celălalt.
Aşa e, şi acesta-i spiritul pe care vreau să-l duc la Washington.
Dacă aş ajunge vreodată în punctul
în care ideologia mea e atât de rigidă
încât să nu iau în seamă alte puncte de vedere
sau dacă sunt mai loială partidului decât ţării,
atunci vreau ca votanţii să mă trimită acasă.
Şi încă ceva.
Îi place să i se spună Cat,
deci vă rog să faceţi asta cât mai des
şi este foarte generoasă.
Aşadar, doamnelor şi domnilor, mergeţi la bar,
fiindcă băuturile şi mâncarea sunt din partea ei. Mulţumesc, Cat.
Vrei să bei ceva ?