Este adevărat, atunci?
Crixus şi Spartacus vor înfrunta "Umbra morţii"?
De data asta poţi supravieţui?
Îmi fac griji doar pentru soţia mea.
Nu voi muri până când ea nu va fi în siguranţă.
Sorţii sunt 1000:1 împotriva lor.
Aş paria monezi pe victoria lor.
Oamenii aceia au încercat să te ucidă, un om cinstit.
Îţi sunt dator, Ovidius.
Am venit să o restitui.
Ocupă-te de copil.
Nu este vreun lucru mai măreţ
decât victoria în arenă.
SPARTACUS Sezonul 1 Episodul 6
Traducere de Ionuţ666 şi Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri www.addic7ed.com
Am avut ghinion.
Am simţit usturătoarea înfrângere.
Umilinţa câştigului nerevendicat şi stomacul gol.
Unii au crezut că şcoala de gladiatori Batiatus
nu-şi va redobândi gloria de odinioară.
Că vom fi daţi uitării, şterşi din istorie.
Dar le-am dovedit că se înşeală.
Da!
Am dovedit că numele Batiatus
vă dăinui cu mult după ce noi vom fi oale şi ulcele.
Da!
Aşa că staţi cu mândrie în faţa celui care a adus ploaia!
Cel care a ucis "Umbra morţii"!
Noul campion din Capua!
Spartacus!
Da!
Spartacus! Spartacus!
Un titan, victoria lui eclipsându-le pe toate celelalte!
Stingându-ne setea!
Îndeplinindu-ne speranţele şi visele!
Priviţi-l pe om în timp ce devine o legendă!
Da!
Acesta este doar începutul!
Voi construi un imperiu de sânge şi glorie deasupra numelui tău!
Nu l-a înfrânt pe Theokoles de unul singur.
Crixus nu a fost uitat.
ÃŽntotdeauna va avea rangul dacÄƒ va supravieÅ£ui.
Dar Spartacus este numele care stă pe limbile mulţimii.
Şi îl voi vedea strigat
cu o uimire crescândă.
Am înfrânt un om care nu putea fi înfrânt.
Ce ar mai putea aştepta de la mine?
Totul!
Apetitul lor este fenomenal.
Trebuie hrănit constant cu plăceri noi.
Vom începe prin schimbarea stilului tău de luptă.
Cu două săbii, aşa cum a luptat Theokoles.
Vom vedea cum plăcerea mulţimii se dublează...
cu noul lor erou de două ori mai ucigător!
Şi o nouă armură, demnă de o legendă!
Oamenii vor deveni neînsemnaţi în comparaţie cu ea!
Iar femeile se vor uda la vederea ei.
Dar am uitat.
Nu e interesat de orice coapsă udă!
El şi interesul său nu sunt grija mea!
Din fericire zeii au altă părere.
Îl răsplătesc cu mai mult decât ploaie şi lupte câştigate...
Îl binecuvântează cu veşti care îi ridică inima...
...mai sus decât norii.
Sura?
Găsită!
În colţurile întunecate ale Siriei.
Unde... unde este?
Este bine?
Pace!
Totul îţi va fi dezvăluit când gura ţi se va închide!
Sirianul de care Glaber a vorbit a vândut-o unui negustor,
marea este consoarta sa.
Recent a acostat pe ţărmurile din Neapolis.
Pe tărâm roman?
Soţia ta este printre sclavi.
O călătorie de două zile din locul unde te afli dacă nu va fi nicio problemă.
Când plecăm?
Este înţelept să permitem un asemenea lucru?
Omul meu deja a plecat, stai liniştit.
Este din ce în ce mai aproape chiar în timp ce vorbim.
Eşti un om onorabil.
Îţi voi rămâne veşnic recunoscător.
Şi eu ţie.
Să fii din nou împreună cu soţia ta
este doar prima din o mulţime de recompense.
Stăpâne.
Secrete.
Secrete peste secrete.
Vestea găsirii ei tocmai a ajuns la urechile mele.
Şi ce zici de bunul Ovidius şi familia sa?
De ce ai ascuns de mine planul măcelăriri lor?
Şi totul pentru a scăpa de câteva datorii.
Nu are nicio legătură cu datoriile, cu excepţia uneia de sânge.
El a fost în spatele tentativei asupra vieţii mele
din "Gropile morţii".
Ovidius?
Plătit de către Solonius.
Am ţinut totul ascuns de tine
nu din pricina discreţiei ci din dragoste.
Nu am vrut să fii pătată de asemenea lucruri.
Noi suntem admiraţia nenorocitului de oraş.
Să luăm o pauză şi să ne bucurăm de asta.
Numai a ta.
Nu o voi împărţi?
Prin realizarea ta ai câştigat-o în totalitate.
Făcută posibilă prin ordinele tale.
Faptele mele doar te-au motivat.
Omorându-l pe Theokoles,
ai pus capăt unei lupte lăsate neterminată de sabia mea.
Un sfârşit pentru ruşinea mea.
Îmi voi revedea nevasta datorită ţie.
O datorie ce nu va fi uitată curând.
Nu există nicio datorie între noi.
Doar promisiunea unei glorii ce va urma.
Lumânările sunt permise?
Sura era întotdeauna ataşată de ele.
Nu ai înţeles.
Celula asta este doar pentru tine.
Soţiilor nu le este permis să trăiască printre noi.
Atunci unde va sta?
În vilă.
Ţinută în siguranţă şi bine hrănită în schimbul
bunelor servicii aduse stăpânei.
Ca o sclavă.
Aşa cum suntem toţi.
Dar tu avansezi repede,
ca nimeni altul dintre cei pe care i-am văzut.
Continuă-ţi ascensiunea şi vei recăpăta libertatea.
Pentru amândoi.
Ashur.
Barca!
Chiar în momentul ăsta veneam spre tine ca să schimbăm câteva cuvinte.
Păstrează-le.
Aş prefera monezi în locul lor.
Nu e ceva de trecut cu vederea, înfrângerea lui Theokoles.
Pariul tău în favoarea unui deznodământ neaşteptat.
Miza uriaşă...
Nu este o chestiune simplă
să acoperi un câştig de o asemenea magnitudine, nu?
Nu dau doi bani pe magnitudine.
Cerşeşte, fură sau ucide pentru a acoperi datoria
sau vei avea două picioare inutile
şi nimic între ele care să te ajute pentru a te rezema.
Am vorbit cu schilodul.
Va plăti datoria?
Curând voi avea monezile în mâini.
Îndeajuns de multe pentru a ne cumpăra libertatea.
Libertate... cuvântul este străin limbii mele.
Va învăţa să savureze gustul.
Dar ce facem cu păsările?
Vor zbura din locul ăsta, aşa cum vom face şi noi.
Mă duc să văd ce haine avem de împachetat.
În ce direcţie vom merge şi cât de departe?
Atât de departe cât dorinţa ne va mâna picioarele.
Pânza asta.
Este cea pe care ai purtat-o când ai plecat.
Când bunul Ovidius a fost omorât.
Nu era nimic bun legat de el.
Atunci tu ai fost cel care l-a omorât?
Toţi sclavii lui?
Familia lui...
Mâinile mele au făcut ce li s-a ordonat.
Dar băieţelul...
Fiul lui Ovidius.
L-au omorât şi pe el?
Astea au fost ordinele mele
dar ştii de afecţiunea mea
pentru lucrurile delicate.
Băieţelul a fost cruţat
şi trimis departe de acele întâmplări.
În momentul când va fi descoperit, noi vom fi deja liberi.
Şi mâinile tale?
Curate pentru totdeauna.
Şi ale tale pentru a le comanda...
Victoria lui Spartacus a aprins imaginaţia oraşului!
Comenzi pentru oamenii mei
curg de la fiecare familie cu vreun strop de renume...
Şi ceva bani!
Prosperitatea fără limite este accesibilă pentru noi!
Şi a celor care te vor mort.
Voi avea grijă ca Solonius să plătească pentru asta.
Dar lucrurile astea nu trebuie să fie grăbite.
Voi savura fiecare picătură de transpiraţie de pe fruntea sa
în timp ce laţul meu se va strânge în jurul gâtului său.
Aş prefera să se strângă rapid.
Toate la timpul lor.
Am pe cap probleme mult mai importante.
Reunirea tracului cu soţia sa?
Nu este problema la care mă refeream.
Trage-i-o fetei în fund puţin şi eu mă voi uita.
Şi eu voi oferi satisfacţie ochilor tăi...
Femeia tracului mă îngrijorează.
Promisiunea găsirii sale
era singurul lucru care-l ţinea sub control.
Dacă prezenţa ei îl va face să se întoarcă la vechile obiceiuri
şi la gânduri de sfidare?
Nu se va întâmpla asta.
Cum poţi fi atât de sigur?
Ai văzut lacrimile de recunoştinţă din ochii săi?
Recunoştinţa nu este acelaşi lucru cu loialitatea.
Nu este asemenea lui Crixus.
Şi Crixus nu mai este omul care a fost
şi poate că nu va mai fi niciodată.
Spartacus va fi împreună cu soţia lui.
şi prin acest fapt...
îl voi lega de noi şi de această şcoală...
până când Dumnezeu va veni să ne ia pe toţi...
Cum ne vei salva?
De ploaie.
Victoria ta a frânt cerurile.
Cum le vei închide înainte să ne înecăm cu toţii?
Îi crezi pe restul proştilor, atunci?
Că sunt binecuvântat de zei?
Miracolele au obiceiul să sară din fundul tău.
Am auzit zvonuri despre o apariţie mult mai divină.
Sura.
Este adevărat?
Vine în braţele mele din Neapolis.
Şi încă te îndoieşti că zeii te favorizează.
Dacă tot ce a fost forţată Sura să îndure
face partea din favoarea lor,
aş prefera să-mi întoarcă spatele
dacă totuşi există.
Va veni.
Asta e tot ce contează acum.
Tu ai fost odată liber pe aceste tărâmuri.
Din ce direcţie va veni?
Portul din Neapolis este în acea direcţie.
Sunt drumuri către munte care duc spre est?
Câteva.
Care dintre ele sunt cel mai puţin umblate?
O întrebare ciudată, fără legătură cu discuţia.
Nu atât de mult.
Da, câteva sunt puţin umblate.
Dar nu într-atât încât noul campion din Capua
să treacă neobservat dacă este copleşit de gânduri necurate.
Cât timp crezi că va trece până ce Batiatus
ne va lăsa să ne cumpărăm libertatea?
Câţi ani va fi condamnată să facă plecăciuni şi să frece?
Moartea este o alternativă?
Dacă vei îndrăzni să treci peste aceste ziduri,
atunci cu siguranţă asta vei găsi.
Nimeni nu a mai încercat un asemenea lucru?
Şi să trăiască?
Nu.
Este un lucru imposibil.
Acelaşi lucru s-a spus şi despre înfrângerea lui Theokoles.
Ai un plan, atunci?
Unul începe să prindă formă...
Ăsta e planul tău?
Mă tem că prost întocmit.
În ce fel?
Armele, pentru început.
Într-un stoc mare în şcoală.
Dar ţinut încuiat.
Sau crezi că zeii se vor pogorî din cer
împreună cu ploaia?
Cred în oportunitate.
Şi în puterea gândului înţelept de a profita de ea.
Corect.
Să zicem că într-un fel vei face rost de o armă.
Dar ce zici de cal?
Nu o să ajungi la munţi fără unul.
Stăpânul îmi va da unul.
Sura va ajunge cu o căruţă...
Ei bine, nu va conta.
Armele, caii... sunt ultimele dintre grijile tale.
Şi cele mai mari?
Singurul om care te-ar putea opri...
Nu m-am gândit la el.
Nu te-ai gândit la multe lucruri.
Opreşte-te, te implor.
Nu.
Vom avea parte de libertate.
O voi lua în braţele mele
şi o voi auzi rostindu-mi numele.
Numele meu.
Nu cel pe care mi l-au dat romanii.
Nu te pot ajuta cu asta.
Nu ţi-aş cere să o faci.
Dacă nu ar fi fost propria mea familie...
Nici nu te gândi.
Nu pot spune nimic care să te facă să te răzgândeşti?
Nimic.
Atunci fie ca zeii în care nu crezi să fie în favoarea ta.
O piesă pe cinste, nu-i aşa?
Un zeu printre oameni.
Nu am văzut niciodată o armură atât de magnifică.
Dacă îmi dai permisiunea,
o voi purta la întoarcerea soţiei mele.
O mişcare pentru a o impresiona?
Se va minuna la vederea ei.
Un bărbat trebuie să pară cel mai bun în ochii iubitei sale.
O poţi purta.
Chiar voi sta alături de tine
când o vei primi cu braţele deschise.
Săbiile, totuşi...
Ce nevoie aş avea de ele?
Chiar el este?!
Legenda însăşi este printre noi?!
Magistratule Calavius!
Îmi pare bine să te văd.
Nu, plăcerea este a mea!
Fiul meu, Numerius, nu se poate opri din vorbit
despre Spartacus şi victoria sa împotriva lui Theokoles.
Mi-a cerut să mergem la piaţă pentru a cumpăra ceva
din Tracia în onoarea omului tău.
Arată-i.
Negustorul mi-a spus că a fost arma unui războinic.
Aşa este.
Vezi aceste semne?
Tracii îşi crestează plăselele.
Câte o crestătură pentru fiecare om ucis.
Câte ai tu după ce l-ai înfrânt pe Theokoles?
Trebuie să fi valorat cât zece cel puţin!
Dacă aş putea mânui o sabie pe jumătate cum o mânuieşti tu...
Vino la şcoala stăpânului meu
şi te voi învăţa loviturile.
Cele care l-au răpus pe "Umbra morţii".
O idee splendidă!
Tată?
Poate că vom face o vizită în după-amiaza aceasta.
De ce să-l faci pe băiat să aştepte?
Vino acum.
Bucuria trebuie amânată în favoarea amărăciunii.
Mă voi ocupa de problemele legate de uciderea vărului meu.
Bunul Ovidius.
Inima mea tresaltă la acest gând.
Dar se înfoiază cu promisiunea unei răzbunării.
Numerius! Vino!
Generoasa ta ospitalitate va fi răsplătită în curând.
O invitaţie pentru a-l şcoli pe fiul magistratului?
Îmi cer scuze dacă am greşit.
Dă-le naibii de scuze!
O manevră şireată pe care nu am anticipat-o!
Voi scoate un roman din tine!
Ochii lui nu ar trebui deschişi?
Are nevoie de linişte pentru ca rănile sale să se vindece.
Voi folosi ierburile pentru a-l face să se odihnească.
Îşi va reveni?
Am făcut tot ce puteam.
Acum e în mâinile zeilor.
Nu.
Viaţa lui e acum în mâinile tale.
Şi voi pune să-ţi fie retezate de trup dacă va muri.
Vezi cum te privesc cu toţii?
Tata a avut mulţi campioni,
însă niciunul nu a fost pe măsura marelui Spartacus!
Aproape simţi mirosul galbenilor care ne cad în pungă.
Dacă-mi permiţi, ce rămâne din proprii mei galbeni
după transportarea Surei?
Vrei să-i cumperi ceva soţiei tale?
Piaţa asta este pentru cetăţenii romani,
nu este potrivită pentru un sclav.
Nu ţi-o cer pentru mine, ci pentru oameni.
Vin şi femei, pentru a-mi sărbători victoria.
Un gest nobil, care va fi foarte apreciat.
Vei plăti cu galbenii tăi,
iar bucuria lor e spre beneficiul meu.
Foarte bine, aşa să se facă.
Marcellus este priceput în arta viciilor.
Să fac aranjamentele necesare?
Vezi să-mi aduci restul.
Stăpâne.
Vino, să ne pregătim de sosirea magistratului.
Alte ameninţări?
Nu.
Galbeni, pentru vin şi femei.
Destui cât să ude limbile şi mădularele oamenilor stăpânului meu.
Şi problema importantă a datoriei faţă de gladiatorul Barca,
în privinţa căreia te rog să mă ajuţi...
Nu mă pricep la aşa ceva.
Cureaua şi podoabele tale.
Te îngreunează.
Armura ta e grea şi totuşi te mişti cu uşurinţă.
În timp, la fel vei face şi tu.
Însă un adevărat războinic are nevoie doar de o sabie
pentru a-şi croi soarta.
Înţeleg ce vrei să spui.
Să mai încercăm o dată.
Joacă rolul lui Theokoles, iar eu voi încerca să aduc ploile...
Ne cerem iertare pentru întârziere.
Ancheta din vila vărului meu a fost...
copleşitoare.
Cum te-ai descurcat?
Cum era de aşteptat atunci când îţi găseşti rudele moarte.
Fiul tău învaţă repede să lupte cu sabia.
Manifestă o fascinaţie înnăscută faţă de gladiatori.
Se apropie aniversarea lui de cincisprezece ani.
Sunt asaltat de cererile lui de a lua o pereche
pentru o demonstraţie la petrecerea lui.
M-am gândit să-i tocmesc pe oamenii lui Solonius,
însă "oferta" lui nu mai e la modă
de la victoria ta asupra lui Theokoles.
Se pare că fiului tău îi este pe plac ceea ce e la modă.
Şi vreau să-l văd satisfăcut.
Vino. Hai să negociem preţul "mărfii".
Îmi cer iertare, stăpâne.
Îi aduc veşti importante magistratului Calavius.
Un om important,
arareori de negăsit când vine vorba de probleme publice!
Mesajul acesta este mai personal.
Băiatul lui Ovidius e în viaţă!
E minunat.
Cum e cu putinţă?
Pe binecuvântarea lui Jupiter.
A fost descoperit la câteva mile spre nord de Capua,
rătăcind pe drum!
Şi ce a spus?
A descris lucrurile groaznice prin care a trecut?
Felul în care a reuşit să supravieţuiască?
Detaliile nu sunt prea clare încă.
Numerius, vino!
Nu-ţi uita lucrurile.
Sunt recunoscător pentru lecţie.
A fost o onoare.
Numerius!
Cum e posibil ca băiatul să fie încă în viaţă?
Nu avea cum să fie.
Ai fost martor la uciderea lui?
Nu.
Am lăsat fapta pe mâinile lui Barca.
Şi vieţile noastre.
Ce ne vom face?
La naiba. Gândeşte!
Mă iertaţi pentru întrerupere.
Sosesc proviziile pentru petrecere.
S-o ia naiba de petrecere!
Noi suntem trădaţi de nenorocita de "Bestie din Cartagina"
şi tu-ţi faci griji pentru vin şi târfe!
Barca?
Da.
Omul acesta a fost mereu loial.
Ca un şarpe ţinut la sân.
Fiul lui Ovidius trăieşte.
Veşti nefericite.
Băiatul ţi-ar recunoaşte chipul?
Nu, stăteam în umbră.
Dar pe Barca l-a văzut limpede.
Nu pot să cred că Barca te-ar trăda.
Şi totuşi...
Dacă ştii ceva, dă totul pe faţă.
Barca a pus un pariu împotriva lui Theokoles,
câştigând bani frumoşi.
L-am auzit şoptindu-i lui Pietros
că are intenţia să cumpere libertatea lor cu ajutorul acestora.
Barca nu mi-a spus niciodată că are intenţia de a ieşi dintre aceste ziduri.
Doreşte să fugă înainte de a fi descoperit.
Dacă acel copil este pus să îl privească în faţă,
îl va recunoaşte drept omul tău.
Ia un paznic şi întoarce-te cu Barca.
Doresc să aud adevărul din gura lui.
Când un om este constrâns, minciunile curg cu mai multă uşurinţă.
Curmă-i viaţa şi gata.
Nu înainte de a-l privi în ochi,
ca să văd dacă citesc vreo urmă de trădare în ei.
Poate că există altă metodă de a ne lămuri.
O metodă mai sensibilă şi mai delicată...
Mâine bărbaţii vor fi înceţi din pricina băuturii.
Şi, laolaltă cu ei, jumătate din paznici.
Unul singur nu ia parte
la plăcerile oferite...
Un bărbat cu principii superioare, care nu se lasă prea uşor distras.
Ce face Crixus?
Rătăceşte pe tărâmul viselor.
Este ţinut în acea stare de medic, în speranţa că îşi va reveni.
Aş dori să-i prezint salutările mele.
M-ai înecat!
Şi nu doar în vin...
Pietros.
Eşti chemat.
Ce faci?
Am venit să beau un pahar cu partenerul meu învingător!
Atunci prezintă-ţi respectele şi du-te, are nevoie de odihnă.
Şi ţine nenorocitul de vin departe de buzele lui.
Fără tine, fratele meu,
sângele meu s-ar fi scurs în arenă
în loc de apa ploii!
Fie ca zeii să-l cinstească etern pe Crixus, galul cel neînfrânt!
Şi să ierte durerea pe care i-o provoc.
Dă-te la o parte!
Rănile sale s-au redeschis.
Borcanul maro!
Repede!
Asta îl va vindeca?
Nu.
Dar îl va face să doarmă astfel încât să pot închide rana.
Va fi bine?
Ieşi naibii afară!
Am băut deja prea mult vin...
Nimic vrednic.
Ăsta e Falernian,
nu lăturile care curg sub noi.
Are cu adevărat un gust demn de zei.
Şi ne aduce mai aproape de ei.
Ce face Barca?
Se distrează, la fel ca restul bărbaţilor.
Eşti de încredere?
Da, desigur, stăpâne.
În urmă cu câteva zile,
am fost obligat să mă răzbun pe Ovidius,
negustorul de grâne.
A încercat să-mi ia viaţa în "Gropile Morţii".
Omul era periculos şi nu puteam avea încredere în el,
aşa că a trebuit să ne ocupăm de el.
Înţelegi?
Acum umblă zvonuri că nu doar Ovidius şi-a pierdut viaţa.
Că întreaga lui familie a fost măcelărită.
Chiar şi un copil.
Pe restul îi pot da uitării.
Însă băiatul îmi tulbură conştiinţa.
Dacă Barca a mers mai departe decât îi ordonasem şi a făcut una ca asta...
Nu, nu l-a ucis pe băiat.
Poate că doar îmi spui ce doresc să aud.
Nu, nu, nu. Mi-a spus el însuşi.
A jurat că niciodată nu i-ar face rău unui copil.
Asta îmi linişteşte conştiinţa.
Va fi tare bucuros să o audă.
Nu-i vom spune încă.
Nu doresc să întinez această sărbătoare
cu astfel de gânduri întunecate.
Da, stăpâne.
Îţi mulţumesc pentru sinceritate, Pietros.
Adevărata fire a omului a ieşit la lumină.
Nu l-aş fi crezut niciodată în stare.
Lasă-l pe Barca să-şi mai umple de câteva ori cupa.
Când vinul îi va înceţoşa judecata
atunci voi avea grijă să fie "răsplătit" pentru loialitatea sa.
Stăpâne.
Puţi a vin.
Aduc cupele pline pentru festivitate.
Îţi cinstesc victoria.
Cu rugăciuni.
Instrucţia ta a făcut posibil să mă reîntâlnesc cu soţia mea.
Ridic cupa în semn de recunoştinţă.
Gestul e bine primit.
Dar buzele mele nu s-au atins de vin de mulţi ani.
Zeii tăi ţi-o interzic?
Nu.
E o problemă de disciplină.
Sura întotdeauna m-a avertizat să fac la fel.
O femeie înţeleaptă.
Cu mult superioară soţului său.
De n-ar fi apărut ea în viaţa mea...
Şi acum se întoarce.
Zeii te-au binecuvântat cu adevărat.
Sura ar spune acelaşi lucru.
Şi tu?
Nu mă înţeleg prea bine cu zeii.
Deşi ea a încercat de multe ori
să ne aducă la un numitor comun.
Înţeleaptă şi înţelegătoare.
Să iubească un bărbat în pofida neajunsurilor sale...
Este singurul motiv pentru care inima îmi mai bate în piept.
Să găseşti o asemenea dragoste...
e lucru rar şi norocos.
Vorbeşti din experienţă?
Am avut şi eu soţie.
Mă gândesc mereu la ea.
Mai trăieşte?
În amintirile mele.
Mi-aş fi dorit să o cunosc.
Şi să-i povestesc despre vrednicia soţului ei.
Îmi cer iertare că ţi-am tulburat rugăciunile.
Spartacus.
Nu pot bea pentru victorie.
Însă pentru soţia ta
şi întoarcerea ei care-ţi aduce bucurie...
Momentul cere să mă abat de la disciplină.
Ne faci onoare.
Ce a dorit stăpânul?
Nimic important...
Tu mă săruţi cu un scop.
La gândul libertăţii...
Putem schimba o vorbă?
La naiba cu vorbele dacă nu sunt însoţite de galbeni.
Chiar despre asta voiam să vorbim.
Am obţinut un împrumut serios de la bunul Marcellus,
pentru a-ţi acoperi câştigurile.
Termenii dobânzii erau revoltători...
Dă-i încoace.
Marcellus îi va aduce când îşi va lua târfele,
de dimineaţă.
Îmi întrerupi mădularul din treabă cu mâinile goale?
Şi cu informaţii.
Batiatus a aflat despre dorinţa ta de libertate
şi face valuri pentru a discuta termenii.
Printre talentele tale, oricât de impresionante în arenă,
nu se numără şi fineţea artei negocierii.
Mă ofer să negociez un preţ mai bun de la Batiatus
pentru eliberarea ta.
Jumătate din diferenţă va fi scăzută din datoria mea faţă de tine.
Batiatus este în toane bune.
Dacă ne grăbim...
Du-te.
Hai să mergem şi să-i spunem "stăpân" pentru ultima oară.
Am auzit zvonuri că visezi la libertate.
Ashur mă reprezintă în această discuţie.
Discuţie?
Nu avem ce discuta despre asta.
Legătura dintre stăpân şi sclav
a fost deja ruptă...
în clipa când nu mi te-ai supus.
Nu m-am supus?
Fiul lui Ovidius e în viaţă.
Cu neputinţă.
Magistratul se duce chiar acum să îl aducă aici.
Încă mai respiră şi degetele lui micuţe tremură de nerăbdare
să dea la iveală fiara care i-a răpus familia.
Nu se poate.
Eram cu mâinile în jurul gâtului său,
i-am simţit viaţa părăsindu-i trupul.
Amantul tău spune altceva.
Pietros?
I-ai spus că băiatul e în viaţă.
Nu e aşa?
Ba da.
Dar numai pentru a-l linişti.
De-ar fi ştiut că sângele copilului îmi mânjeşte mâinile...
Deci l-ai minţit?
Sau te minte acum pe tine.
Oricum, avem o problemă cu încrederea.
Stăpâne, lasă-mă să-ţi explic...
Opriţi-l!
Acum eşti liber.
Barca şi-a cumpărat libertatea.
I-am urat toate cele bune
şi l-am însoţit până dincolo de porţile domeniului.
Înţelegi?
Da, stăpână.
Pricepi?
Da!
Deschideţi.
Pe puţa lui Juno!
Ce mai e acum?
Faceţi-i loc magistratului!
Ce dracu'?
Trage draperiile!
Santos, curăţă sângele de acolo,
spală-l!
Faceţi loc!
Batiatus!
Magistratule.
Mă vizitezi la o oră neobişnuită.
Din pricina unor chestiuni care nu puteau aştepta până în zori.
Ce blestemăţie mai e şi aceasta?
Nimic.
Un sclav neascultător, pedepsit cu puţin timp în urmă.
Nu era singurul ticălos care merita să-i curgă sângele în seara asta.
Tocmai m-am întors de la întâlnirea promisă
cu fiul lui Ovidius...
şi aş dori să vorbesc cu un bărbat pe care l-am văzut în casa ta.
Despre cine vorbeşti?
Despre mesagerul care mi-a umplut sufletul de speranţe false.
Mesagerul?
Fiul lui Ovidius nu a fost văzut pe niciun drum.
Întorcându-mă în oraş,
am primit veşti că trupul lui a fost descoperit
prin cenuşa care-a mai rămas din vila vărului meu.
Mesagerul a minţit...
Aş dori să aflu din ce motiv
şi să-i smulg limba ticălosului.
Nu voi precupeţi niciun efort până ce nu-l vom găsi pe nemernic.
Galbeni.
Dublaţi de recunoştinţă.
Mesagerul a obţinut efectul dorit, atunci?
Grijile mele au adormit,
împărţind mormântul cu Barca şi cu setea lui de câştig.
Magistratul nu are cum să afle sursa mesajului?
Nu, dacă nu-i spune Hades de pe Lumea de Dincolo.
Mesagerul a ajuns oale şi ulcele.
Şi tu îl vei urma
dacă se aude de la tine vreun cuvânt despre această tranzacţie.
Am făcut pe mine.
Ashur?
Ashur.
Tinere Pietros!
Ai o zi bună?
E precum noaptea, plină de îngrijorare.
Barca nu s-a mai întors.
Nici nu o va face.
Şi-a obţinut libertatea.
Libertatea?
Da.
Şi-a cumpărat-o de la stăpân.
Abia de puteam ţine pasul cu el când l-am condus la porţi.
Trebuia să mă ia cu el.
Preţul libertăţii a fost prea mare pentru amândoi.
Dar nu-ţi face griji.
Sigur Barca va găsi altă gaură strâmtă în care să-şi bage mădularul.
Una pentru care nu trebuie să plătească.
Pe cocoşelul lui Jupiter, capul meu...
Abia de stau în picioare, atât de tare îmi vine să vărs.
La fel ca mulţi alţii.
Niciunul nu ne poate opri un om cu o misiune.
După cum plănuisem.
Doctorul se trezeşte de obicei înainte se răsărit, cu biciul în mână.
Se va mai trezi vreodată?
Da.
Însă abia peste ceasuri bune.
Atunci ai şanse mai mari.
Sunt aproape sigure.
Nimic nu e vreodată astfel.
Chiar dacă vei trece de porţi călare,
paznicii te vor urmări.
Vor avea instrucţiuni să nu împiedice fuga mea.
Chiar te aştepţi să ţi se supună?
Nu.
Mă aştept să i se supună stăpânului lor...
Aruncaţi săbiile din mâini!
Faceţi-o!
Îl voi elibera când ne vom afla la adăpost, în munţi.
Spartacus!
Căruţa soţiei tale se vede pe drum!
Vin imediat la tine!
Te rog să te mai gândeşti o dată.
Sura va fi liberă.
În viaţa asta sau în cea de apoi, avându-l pe soţul ei alături.
Fie ca zeii să vă ocrotească întoarcerea pe câmpiile Traciei.
Piscina a fost curăţată.
De parcă nu s-ar fi întâmplat nimic.
O neînţelegere regretabilă.
Omul acela era, totuşi, loial.
Îşi dorea libertatea.
O trădare în sine.
Vino.
Să ne gândim la ceva mai vesel.
Se apropie soţia tracului.
De ce ar fi acesta motiv de bucurie?
Soţia ei nu va face altceva decât să-i amintească de viaţa de dinainte
şi de apucăturile sale de animal.
De ce nu vezi asta?
Speranţele şi averile noastre sunt înlănţuite de Spartacus.
I-am promis că îl voi ajuta să-şi regăsească soţia.
Pe onoarea mea, îmi voi respecta cuvântul dat.
Au apărut din senin... Pe drum...
Ne-au atacat... Ne-au atacat pe drum.
Sunt aici.
Mi-am ţinut cuvântul.
Sunt împreună.
Subtitrare de Ionuţ666 şi Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro