De-a lungul istoriei,
mari lideri au inspirat oamenii sã lupte pentru libertate.
Douã evenimente ies în evidenþã,
reflectând soarta diferitã a doi mari lideri.
Asasinarea lui Martin Luther King ºi eliberarea lui Nelson Mandela.
Momente extraordinare, separate de doar 22 de ani.
Aceasta e o reconstituire a evenimentelor,
bazatã pe povestirile martorilor
la cele douã zile care au zguduit lumea.
ZILE CARE AU ZGUDUIT LUMEA
E 3 aprilie 1968. În Vietnam, rãzboiul atinge punctul maxim.
La Praga, tancurile sovietice au cucerit oraºul.
La Paris, tensiunea sporeºte printre studenþii protestatari.
În Atlanta, Georgia, reverendul Martin Luther King
e gata sã porneascã în ultima campanie a vieþii sale.
Dr. Martin Luther King Jr., laureat al premiului Nobel pentru pace
ºi cel mai mare lider pentru drepturi civile
a pornit spre Memphis, Tennessee.
James Earl Ray, un vagabond ºi un infractor mãrunt urmãrit de poliþie
se îndreaptã tot spre Memphis.
În urmãtoarele 24 de ore, vietile celor doi se vor ciocni
într-un act de violentã care va aduce America în pragul autodistrugerii.
Dar King nu se poate urca încã la bord.
O amenintare la adresa vietii sale
înseamnã cã e obligat sã aºtepte pe pistã pânã la verificarea avionului.
Folosind proteste nonviolente
împotriva rasismului, sãrãciei ºi rãzboiului,
King a devenit un simbol pentru milioane de oameni,
dar atacând societatea americanã e considerat de mulþi,
inclusiv de guvern, drept un duºman al statului.
Azi pleacã din oraºul sãu natal, Atlanta,
pentru a se întoarce la Memphis, scena ultimei sale crize.
Memphis e un oraº curat, progresist, cu 600000 de oameni.
E situat în Tennessee, dar atitudinile sale sunt sudiste.
Cam 200000 dintre locuitorii sãi sunt negri.
De la abolirea sclaviei, în 1865, americanii negri au fost obligaþi
sã lupte pentru egalitate rasialã ºi pentru dreptul la vot.
Martin Luther King a fost în prim-planul luptei în ultimii 13 ani.
Prin politica sa nonviolentã, a obligat guvernul
sã scoatã segregarea în afara legii
ºi a condus un marº de 250000 de oameni la Washington,
punÃ¢nd drepturile civile pe agenda prezidenÃ¾ialÃ£.
Dar Ã®n ciuda acestor succese, America e Ã®ncÃ£ divizatÃ£ rasial.
La Memphis, 1300 de muncitori negri de la salubrizare
sunt în grevã de douã luni, ca protest faþã de tratamentul
la care îi supun autoritãþile municipale.
Sãptãmâna trecutã, Martin Luther King a venit la Memphis
pentru a conduce un marº de sprijin al grevei.
Dar protestul paºnic a fost tulburat de localnici,
care credeau în actiuni violente.
Poliþia localã, cunoscutã pentru brutalitatea sa, a ripostat,
rãnind 62 de oameni ºi ucigând cel puþin un om.
Mã rog pentru viaþa mea. ªtiu cã magazinul e distrus, nu-mi pasã.
Mã rog sã fim cruþate eu ºi fiica mea.
Vreau sã scãpãm de aici în viaþã, pentru cã nu aveam nicio ieºire.
Dacã ar fi deschis uºa, sunt sigurã cã ne-ar fi ucis.
Erau sãlbatici. A fost incredibil.
Nimeni nu-i putea controla, nici liderii lor. Erau ca niºte zuluºi.
Autoritãþile municipale, temându-se de alte reacþii violente,
au interzis alte marºuri
ºi au adus armata pentru a pãzi cartierele negrilor.
Dr. King, suntem gata.
Criza a fãcut praf reputaþia lui King de lider al protestelor nonviolente.
Dupã o sãptãmânã, se întoarce la Memphis,
sperând sã-ºi apere filosofia
încercând sã organizeze un nou marº sãptãmâna urmãtoare.
Dar atmosfera în Memphis e extrem de volatilã.
King riscã totul, inclusiv viaþa.
La ora 5, a doua zi, dupã ce au petrecut întreaga noapte
lucrând în camera sa de la Lorraine Motel,
colegii lui Martin Luther King pornesc spre tribunal,
pentru a lupta împotriva hotãrârii judecãtoreºti.
El îºi începe ultima zi culcându-se ºi odihnindu-se.
Cât King doarme, James Earl Ray soseºte în oraº.
Se opreºte pe strada South Main, aproape de Lorraine Motel.
Climatul înclinã spre încurajarea violenþei,
fiind creat de terorismul alb.
Ray, în vârstã de 40 de ani, a fost un singuratic toatã viaþa.
A fost recrutat la scurt timp dupã al doilea rãzboi mondial.
Cât timp s-a aflat în Germania, a fost închis pentru beþie.
De atunci a mai fost la puºcãrie pentru diverse infracþiuni,
de la fraudã, la jaf armat.
Anul trecut a evadat din penitenciarul Missouri State,
unde era închis pentru 20 de ani.
Se îndreaptã direct spre hanul de pe strada South Main.
Cu ce pot sã vã ajut?
Nu e nimic neobiºnuit. E cãminul beþivilor ºi vagabonzilor.
- Vreau sã închiriez o camerã. - Sigur, urmaþi-mã!
E idealã pentru treaba pe care Ray o are de fãcut.
- E bunã, o iau. - Doar 8,50 pe sãptãmânã.
Din momentul în care soseºte, începe sã lase un ºir de indicii
ºi atrage atenþia oamenilor din Memphis.
Am nevoie de numele tãu.
John Willy...
Bessy Brewer, care se ocupã de in, e primul om care-l remarcã.
Spre deosebire de ceilalþi locatari, e îmbrãcat în costum
ºi plãteºte camera cu bani dintr-un teanc de bancnote de 20.
La ora 11, King se trezeºte pentru ultima sa zi de viaþã.
James Earl Ray se aranjeazã în camera sa ºi pune la cale un plan.
Din ziarul de dimineaþã, Ray ºtie cã King stã peste drum.
Dar fereastra dormitorului
nu-i permite sã vadã prea bine Lorraine Motel,
aºa cã îºi cautã un loc mai bun.
Baia de la capãtul holului dã direct în drum,
spre camerele cu vedere spre curte de la Lorraine.
Pare locul ideal de unde sã supravegheze miºcãrile lui King.
La scurt timp dupã ce King se trezeºte,
Ralph Abernathy soseºte pentru a continua discuþia
despre obþinerea sprijinului pentru marºul planificat.
O sã tin asta.
Acum, cã a gãsit un punct de vizionare perfect,
Ray se duce pe strada Main pentru a-ºi lua un binoclu.
Al doilea martor ocular e Ralph Carpenter,
care deþine York Arms Company, pe strada South Main, nr. 162.
Ãsta e bun.
- Îl iau. - 40,35.
Îºi aminteºte cã un bãrbat aspru, bine îmbrãcat,
la volanul unui Mustang '66, i-a plãtit cu un teanc de 20.
Mai târziu, binoclul va fi identificat ca fiind luat de acolo
ºi descrierea lui Carpenter
îi va duce pe poliþiºti la James Earl Ray.
La ora 13, King încã nu are veºti de la colegii sãi de la tribunal,
neºtiind dacã marºul de luni va putea avea loc.
Încheind întrunirea cu Ralph Abernathy,
se hotãrãºte sã se foloseascã de aceastã rarã ocazie
pentru a se odihni.
James Earl Ray se duce la han, având tot ce-i trebuie.
Nici pânã azi nu se ºtie ce motiv a avut sã facã ce a fãcut.
Când a fost arestat, a pledat vinovat în faþa dovezilor copleºitoare.
Dar imediat ce e condamnat, îºi schimbã depoziþia
ºi-ºi va susþine nevinovãþia toatã viata.
La ora patru, Lorraine Bailey, proprietara motelului,
îi face de urgenþã legãtura dr. King.
Dr. King, vã cautã Andrew Young. Multumesc.
Colegul sãu, Andrew Young, sunã de la tribunal.
Au câºtigat lupta împotriva hotãrârii judecãtoreºti.
Marºul poate avea loc, atâta timp cât e paºnic.
Sunt veºtile pe care le aºteptau.
Mã duc sã iau ceva de mâncare. Vorbim mai târziu.
E cineva la uºã. Salut!
Cu puþin dupã ora patru,
Abernathy se întoarce cu o cãmaºã curatã pentru King.
- E o cãmaºã curatã. - Mulþumesc. Avem veºti bune.
King îi spune ce a aflat.
Entuziasmaþi, discutã ideile pentru marº.
Vizavi, James Earl Ray îºi despacheteazã cele necesare
ºi se pregãteºte de ceea ce crede cã va fi o lungã aºteptare.
King nu pare sã vrea sã iasã din camerã.
- Ti-e foame? - Da, foarte tare.
- Ia niºte chipsuri! - Mã bucur cã se terminã ziua asta.
Uºuraþi cã au câºtigat prima luptã,
King ºi Abernathy se relaxeazã.
Temerile ºi ameninþãrile care au planat deasupra lor sunt uitate.
Pentru ca Ray sã-ºi facã treaba, ajunge ca King sã iasã.
Nimeni nu ºtie dacã lucreazã singur
sau, aºa cum cred mulþi, face parte dintr-un complot.
La ora cinci, Billy Kyles soseºte la Lorraine.
Pentru Ray, e primul semn cã King ar putea ieºi.
King trebuie sã ajungã la Kyle, la cinã, la ora ºase.
A venit mai devreme
pentru a se asigura cã toatã lumea pleacã la timp.
Avem veºti bune. Marºul va avea loc!
Ray a reuºit. Sunt veºti bune. Am muncit mult.
Hai sã mâncãm ceva la mine.
Aruncã tot!
Suntem gata. Îmi iau haina ºi mergem.
La 5:45, Ralph Abernathy se hotãrãºte sã se aranjeze înainte de cinã.
Pentru prima oarã,
King iese din camerã sã ia aer în timp ce-l aºteaptã pe Abernathy.
E întâmpinat de Jesse Jackson, care va lua cina cu ei.
Nu eºti îmbrãcat pentru cinã. N-ai un costum?
Ce au hainele astea? Am o poftã de mâncare...
Nu vii la mine! Las-o baltã!
La 62,65 metri distanþã, Ray încearcã sã prindã þinta în vizor.
Pentru a obþine un unghi mai bun, trebuie sã se catere în baie.
Fãcând asta, lasã amprente
care vor fi mai târziu identificate ca fiind cele de pe armã.
De cât timp ai nevoie?
Vecinul sãu, Willy Emshots, vrea sã intre în baie.
Cine e?
E tipul cel nou, de la 5. Încerc sã intru...
Mai târziu, Jesse Jackson a descris ultimele minute de viaþã ale lui King
unei echipe de televiziune.
Reverendul Billy Kyles s-a dus la el acasã.
Reverendul Kyles a ieºit ºi a fãcut câþiva paºi pe trepte.
Dl Dan Bratshuwith, din Chicago,
care cântã în Red Basket Band,
o trupã dintr-un cartier sãrac din Chicago ºi eu...
Dr. King i-a spus: "V reau sã cânþi melodia asta pentru mine disearã."
"Vreau sã-mi cânti 'Precious Lord' cât poþi de frumos."
Ben a fost de acord. L-am întrebat dacã e gata de drum.
A spus cã da ºi am zis: "Sã mergem"
La ora 18:01, un glonþ l-a nimerit pe King în partea dreaptã a feþei,
i-a retezat mãduva spinãrii ºi i s-a fixat în omoplat.
Dar nu murise.
S-a tras un foc!
Ray pleacã, dar e vãzut de alt martor important, Willy Emshots.
Da, s-a tras un foc.
Oaspeþii din celelalte camere se adunã în jurul cadavrului lui King.
Sã cheme cineva salvarea!
Poliþiºtii ce se gãsesc pe stradã sosesc primii
ºi pornesc înspre direcþia de unde s-a auzit focul.
Dându-ºi seama cã e înconjurat de poliþie,
Ray îºi aruncã arma ºi bunurile lângã o uºã,
pentru a evita sã fie prins înarmat.
Billy Kyles intrã sã cheme salvarea,
dar nu dã de centralistã.
Jos, Lorraine Bailey, proprietara,
s-a dus în parcare pentru a investiga ceea ce crede cã a fost un accident.
Îºi dã seama cã Martin Luther King a fost împuºcat.
ªocul îi provoacã un atac cerebral.
Dupã douã ore, Lorraine Bailey suferã o hemoragie cranianã ºi moare.
La 6:15, la 14 minute dupã ce King a fost împuºcat,
ambulanþa soseºte sã-l ducã la spitalul St. Joseph.
Uciderea unuia dintre cei mai mari lideri din istoria Americii
provoacã o undã de ºoc în toatã lumea.
Mulþimea se adunã afarã, iar doctorii de la urgenþe opereazã
pentru a închide rana ºi a îndepãrta glonþul.
Încearcã fãrã succes sã-l readucã la viaþã timp de 45 de minute.
La 7:05, King e declarat mort.
La ora 7:10, în aceastã searã,
Martin Luther King a fost împuºcat în Tennessee.
Martin Luther King a murit acum 20 de minute.
America e ºocatã ºi întristatã
de uciderea brutalã a dr. Martin Luther King.
Cer tuturor cetãþenilor sã respingã violenta oarbã
care l-a lovit pe dr. King, adeptul nonviolenþei.
Memphis-ul e ºocat în seara asta. Nimãnui nu-i vine sã creadã.
Primarul Memphis-ului, Henry Lowerb,
se teme cã zvonurile unei conspiraþii vor stârni agitaþii.
Declarã starea de urgenþã ºi cere ajutorul a 11000 de soldaþi
pentru stabilizarea oraºului.
150 de poliþiºti izoleazã Lorraine Motel,
pentru a-ºi continua ancheta.
La ora 20, poliþia a identificat glonþul din trupul lui King
ca fiind cel din arma gãsitã pe strada Main
ºi care avea amprentele lui James Earl Ray.
Având ºi declaraþiile martorilor,
poliþia poate transmite o descriere a lunetistului.
Dr. Martin Luther King a fost ucis în Memphis, Tennessee, în jurul orei 18.
Martorii spun cã un tânãr alb, bine îmbrãcat,
a fost vãzut fugind din acea zonã ºi aruncând o armã.
Mai târziu a fost vãzut plecând într-o maºinã albã.
Arma a fost recuperatã de poliþia din Memphis.
De asemenea, au recuperat o pãturã dintr-un depozit din apropiere,
de pe care se pare cã a tras asasinul.
Dar James Earl Ray pãrãsise deja statul
ºi în cele din urmã a ajuns în Marea Britanie,
folosind un paºaport fals.
Albii nu ºtiu asta, dar cel mai bun prieten al lor a murit.
Liderul negrilor, Moise al nostru,
liderul care se naºte o datã la 4-500 de ani,
ne-a fost luat de urã ºi de amãrãciune.
Nici acum nu pot permite urii sã-mi intre în suflet,
cãci boala, nu rãutatea, l-a ucis.
Natiunea trebuie sã continue sã se transforme,
sã ajungã ce ar trebui sã fie.
În ciuda apelurilor la calm, în câteva ore
revolte violente izbucnesc în 130 de oraºe din America.
O reactie la ceea ce americani considerã cea mai mare nedreptate
împotriva miºcãrii drepturilor civile.
Filosofia nonviolentei a lui Martin Luther King,
un principiu pe care l-a apãrat toatã viaþa, e uitatã.
Furtuna rãzbunãrii violente mãturã natiunea.
Vocea care a cerut dreptate ºi frãþie a fost amuþitã,
dar cãutarea libertãþii,
cãreia i-a dat o expresie elocventã, merge mai departe.
În momentul în care Martin Luther King era asasinat,
pe alt continent, un luptãtor pentru libertate
implicat într-o bãtãlie violentã era deja întemniþat de cinci ani.
Aveau sã mai treacã 22 de ani pânã la eliberarea sa.
E 11 februarie 1990.
În Panama, generalul Noriega s-a predat armatei SUA.
În lugoslavia, 45 de ani de domnie comunistã s-au sfârºit.
În România, preºedintele Ceauºescu a fost executat de oamenii sãi.
În Cape Town, Africa de Sud, tocmai s-a anuntat
cã cel mai celebru prizonier politic e pe cale sã fie eliberat.
Într-o vilã privatã, la 50 km de Cape Town,
Nelson Mandela se trezeºte în zori.
În vârstã de 71 de ani,
îºi începe ziua ca toate celelalte zile ale sentinþei de 27 de ani,
cu exercitii fizice.
Eliberarea sa va marca o nouã erã pentru poporul sud-african.
În ultimi 50 de ani, negrii din Africa de Sud au fost implicaþi
în lupta împotriva politicii de segregare rasialã sau apartheid,
a Partidului National.
O luptã pentru egalitate rasialã în propria þarã.
Mandela a devenit cea mai proeminentã voce a lor
ºi a cerut o reacþie violentã împotriva regimului brutal.
În 1962, a fost capturat, judecat pentru terorism
ºi condamnat la închisoare pe viaþã.
Proaspãtul preºedinte F.W. De Klerk
a cedat presiunii sancþiunilor internaþionale,
punând capãt apartheidului ºi anunþând eliberarea lui Mandela
la primul semn de reconciliere.
Ochii întregii lumi sunt asupra lor.
Evenimentele de azi vor determina viitorul Africii de Sud.
La ora 5, ofiþerul James Gregory soseºte la muncã,
ºtiind cã e cea mai importantã zi a carierei sale.
Mandela trebuie sã pãrãseascã închisoarea la ora 10 fix.
Timp de 20 de ani, Gregory l-a pãzit pe Mandela
ºi i-a cenzurat corespondenþa. E singurul ofiþer
pe care guvernul l-a desemnat sã facã acest lucru de-a lungul sentinþei.
Azi, trebuie sã se asigure
cã dorinþele guvernului sunt îndeplinite cu stricteþe,
pentru a câºtiga maximum de capital politic din aceastã ocazie.
În primii 25 de ani de sentinþã, Mandela a stat pe insula Robin,
în cea mai celebrã închisoare din Africa de Sud.
Cât timp a fost izolat, susþinãtorii sãi din întreaga lume
i-au dus cauza mai departe,
ºtiind cã doar aºa pot face guvernul sud-african sã accepte reformele.
Ezitând, aceºtia au recunoscut
cã sãnãtatea ºi siguranþa celui mai periculos prizonier al lor
era principala lor prioritate.
În ultimele 14 luni a locuit la o fermã de siguranþã minimã,
într-o vilã privatã, la 1,5 km depãrtare de alþi deþinuþi.
În ultimii doi ani,
Gregory i-a permis lui Mandela un acces limitat la ziare.
În ultima dimineaþã la închisoare,
pentru prima oarã, Gregory îi permite sã citeascã toate ziarele.
Dar sunt puþine articole legate de eliberarea sa,
care a fost anuntatã foarte târziu.
La porþile închisorii, mii de susþinãtori,
oficiali ºi ziariºti se adunã pentru eliberarea sa.
La ora 7:40, guvernatorul închisorii, brigadierul Coulda,
soseºte cu actele de eliberare.
Semnând aceste documente istorice,
Mandela nu mai e prizonierul guvernului sud-african.
Se felicitã reciproc,
ºtiind cã acesta e sfârºitul unei ere pentru amândoi.
Dar deºi Mandela e liber, nu poate pleca încã.
A devenit prizonierul presei mondiale.
Mai sunt douã ore pânã sã se prezinte în fata camerelor.
E ora opt ºi Gregory porneºte spre poarta principalã,
pentru a-i prelua pe primii vizitatori ai lui Mandela.
Trebuie sã escorteze toti vizitatorii.
Sunt reprezentanþii partidului lui Mandela,
African National Congress, interzis pânã de curând.
Dupã scandalurile care au dus la eliberarea lui Mandela,
guvernul a trebuit sã negocieze cu ei.
Azi e prima ºansã de a dovedi cã pot conlucra.
Mandela a rãmas la închisoare
cu o sãptãmânã mai mult decât se stabilise,
pentru ca el ºi colegii din ANC sã aibã timp sã punã la cale eliberarea,
astfel încât sã aibã cât mai mult de câºtigat pe plan politic.
Trebuie sã arate cã nu a renuntat la idealurile sale,
cã eliberarea sa nu e sfârºitul luptei, ci începutul unei revoluþii.
În timp ce ANC vrea sã continue campania
pentru îndepãrtarea guvernului alb, trebuie sã demonstreze
cã e guvernul care poate duce Africa de Sud într-o nouã erã.
Înainte sã fie anuntatã eliberarea sa,
Mandela a visat cã prima sa zi în libertate o va petrece acasã,
în liniºte, cu soþia Winnie ºi cu familia sa.
Dar s-a hotãrât cã eliberarea e o ocazie prea importantã
pentru a nu se adresa lumii pentru prima oarã în 30 de ani.
Dar cu câteva ore înainte de eliberarea sa
încã nu se ºtia unde va vorbi ºi ce va spune.
Mandela nu se aºteaptã sã vinã multã lume
ºi sugereazã sã þinã primul discurs la porþile închisorii,
înainte de a vorbi la un miting în Cape Town.
Dar ideea lui e respinsã,
închisoarea aflându-se în mijlocul clasei de mijloc albe.
Planul e sã fie dus rapid la primãria din Cape Town,
dar discursul încã nu e finalizat.
În faþa închisorii, cu o orã înainte de apariþia lui Mandela,
s-au strâns 4000 de oameni.
Oamenii stau pe unde pot pentru a-l vedea pe erou pentru prima oarã.
La Cape Town, mii de oameni s-au adunat în cãldura înãbuºitoare
ºi echipele de televiziune din toatã lumea transmit primele imagini.
E 9:30, e timpul ca Mandela sã se îmbrace ºi sã plece.
Gregory îl aºteaptã în birou. Când Mandela se schimbã,
trebuie doar sã primeascã semnalul de la poartã.
Totul merge conform planului. În jumãtate de orã,
Gregory îºi va termina treaba pe care a început-o acum 20 de ani.
Dupã câteva minute e sunat de la poartã.
I se spune cã au sosit sã-l escorteze pe Mandela.
Imediat ce închide, îºi dã seama cã cineva lipseºte.
Winnie Mandela, soþia lui Nelson,
e blocatã la mii de kilometri depãrtare, în Johannesburg.
Pentru cã eliberarea sotului ei a fost anunþatã târziu,
n-a putut sã zboare pânã la Cape Town la timp.
Gregory spune cã Winnie nu va ajunge când trebuie sã plece
ºi cã s-ar putea sã n-ajungã deloc azi.
Are de ales. Ori îl obligã pe Mandela sã plece la timp, fãrã Winnie,
ori sfideazã guvernul ºi face lumea sã aºtepte încã o zi.
Guvernatorul sunã sã afle de ce Mandela n-a plecat încã.
Mandela i-a spus cã nu pleacã fãrã Winnie.
Gregory, cu riscul de a-ºi pierde slujba,
îi spune guvernatorului cã va exista o întârziere.
Mandela are timp sã punã la punct detaliile discursului.
ANC vor sã sublinieze rolul jucat în negocierile cu guvernul,
în speranþa unei reconcilieri.
Dar, în ciuda faptului cã Mandela e eliberat,
discursul nu poate lãuda un guvern care n-a abandonat apartheidul.
Întrebarea nu e dacã trebuie sã lupte mai departe, ci cum.
Pentru oamenii lui Mandela, majoritatea neagrã,
cei mai mulþi trãind în oraºe,
importanþa discursului nu poate fi subestimatã.
Timp de 50 de ani au trãit în mizeria apartheidului,
care i-a lãsat slabi ºi sãraci.
Au aºteptat jumãtate de secol sã fie eliberaþi,
sã fie trataþi ca egali.
Sperã cã discursul lui Mandela le va arãta cã e liderul pe care îl doreau.
În cãldura de la miezul zilei,
mulþimea aºteaptã informaþii despre locul unde se aflã Mandela.
A întârziat douã ore ºi nimeni din afara închisorii nu ºtie de ce.
La Johannesburg, Winnie se urcã în sfârºit în avion.
Aflând cã pleacã, guvernatorul închisorii transmite mesajul
cã eliberarea va avea loc la ora 15,
cu cinci ore mai târziu decât fusese planificat.
În timp ce Manela doarme,
Jack Swart pregãteºte un prânz neaºteptat pentru invitaþi.
ªocat de miile de oameni prezenþi la porþi,
guvernatorul ia mãsuri extreme pentru a evita o situaþie volatilã,
închizându-i pe paznicii de culoare.
La ora 1, Gregory îl trezeºte pe Mandela,
spunându-i cã Winnie vine de la aeroport
ºi cã va putea pãrãsi închisoarea în douã ore.
Dar în mijlocul mulþimii agitate din Cape Town,
ani de opresiuni brutale ies la suprafaþã.
Violenþele izbucnesc între suporterii lui Mandela ºi poliþie.
Mai multi oameni sunt rãniti
ºi duºi la posturi de prim-ajutor improvizate,
înainte ca agenþii ANC sã poatã separa taberele.
E 3:30 ºi Winnie Mandela a ajuns la închisoare.
De-a lungul prizonieratului lui Nelson,
ea i-a stat alãturi ºi a luptat pentru eliberarea lui.
În ciuda impresiei de unitate, cãsnicia lor e în ruinã.
În afarã de apãsarea celor 27 de ani de separare,
opiniile lor politice nu mai sunt similare.
Odatã cu sosirea ei, totul e pregãtit pentru ca Mandela sã plece,
deºi cu 30 de minute mai târziu decât se planificase.
Surse militare îi spun lui Gregory
cã unul dintre paznicii de pe drumul cãtre poartã
a fost angajat sã-l asasineze pe Mandela.
Gregory intrã în panicã ºi îi spune lui Mandela cã vor mai fi întârzieri.
Mandela e nerãbdãtor sã plece, sã se întâlneascã cu suporterii sãi,
care au aºteptat 27 de ani.
Dar ºtie cã Gregory nu l-ar întârzia, dacã n-ar fi o amenintare realã.
Aºa cã-l lasã sã facã ce e necesar.
Gregory cere ca toþi paznicii sã fie dezarmati.
Auzind acest mesaj,
ofiþerul puºcãriei respinge ordinul lui Gregory.
Puºcãria gãzduieºte sute de prizonieri
ºi dezarmarea paznicilor e de neconceput.
Dar Gregory refuzã sã-l miºte pe Mandela,
pânã când nu dispare ameninþarea.
Existând posibilitatea unor noi întârzieri,
guvernatorul cere paznicilor sã-l asculte pe Gregory.
Mai trec 10 minute înainte ca Gregory sã se asigure
cã toatã lumea a fost dezarmatã ºi cã-l poate lãsa pe Mandela sã plece.
Cere încãrcarea obiectelor personale ale acestuia într-o maºinã.
12 cutii de cãrti ºi tãieturi din ziare
pe care le-a adunat în ultimii doi ani.
Dupã peste 20 de ani în care s-a aflat în grija sa,
Mandela îºi ia adio de la Gregory,
ultima clipã în care sunt prizonier ºi gardian.
Am revenit! Emoþiile sunt puternice!
Am auzit cã dl Mandela a pãrãsit casa în care a stat ultimele 14 luni.
Vine încoace, va pleca din închisoarea Victor Verster.
Dacã mã întorc...
Cel mai celebru prizonier al puºcãriei
pleacã pentru a apãrea în faþa camerelor,
iar gardienii închiºi trebuie sã-l priveascã la televizor.
Trei sau patru minute, poate chiar cinci,
înainte ca maºina dlui Mandela sã opreascã la poartã.
În sfârºit, la 3:45, convoiul porneºte spre poartã.
Dupã 27 de ani de izolare,
Mandela e gata sã intre într-o societate despre care ºtie puþine,
viitorul fiind nesigur pentru el ºi pentru naþiune.
Convoiul porneºte, iar Jack Swart descoperã
cã în graba sa Mandela a uitat douã obiecte
pe care nu-ºi permite sã le lase în urmã:
Ochelarii ºi notiþele pentru discurs.
Cum ºi-a încheiat treaba, Gregory trage maºina deoparte
ºi îi lasã pe ceilalþi sã treacã, înainte de poartã.
Mandela trece pe lângã el ºi-l salutã în stilul ANC,
un gest de solidaritate care pânã de curând
ar fi însemnat puºcãria pentru Gregory.
Swart încearcã sã sune la poartã, dar e prea târziu.
Convoiul lui Mandela a ajuns ºi nimic nu va întârzia eliberarea.
Televiziunea nationalã sud-africanã a sugerat
ca Mandela sã meargã pe jos ultimii 50 de metri, pentru a-l identifica.
E prima oarã când guvernul i-a permis sã-ºi arate faþa.
Apare în public pentru prima oarã.
Dl Nelson Mandela, un om liber,
face primii paºi în noua Africã de Sud!
E omul pe care toatã lumea a aºteptat sã-l vadã,
e prima sa apariþie publicã dupã aproape trei decenii.
Calcã apãsat, spre libertate.
Deºi fusese informat, reacþia mulþimii îl surprinde.
Entuziasmul îi face pe oameni sã treacã de poliþiºti.
Din motive de securitate, e dus înapoi la maºinã
ºi porneºte spre Cape Town, unde va þine importantul prim discurs.
Dl Mandela a fãcut primii paºi în libertate, în noua Africã de Sud.
Acum a pornit spre Cape Town.
50000 de oameni s-au înghesuit în centrul Cape Town-ului.
Aºteptându-l pe Mandela, mai multe zeci au suferit de insolatii
ºi trei au fãcut infarct.
Acum, dupã pornirea cavalcadei,
sperã sã-l vadã vorbind în mai puþin de o orã.
Pentru cã mii de oameni au blocat drumurile
dintre închisoare ºi Cape Town,
maºina lui Mandela are nevoie de trei ore de drumuri ocolitoare.
E ora ºapte când Mandela ajunge la primãrie,
dar 10000 dintre suporterii sãi cei mai aprigi
au aºteptat sã-l audã vorbind.
Dl Mandela a fost anuntat. Iatã-l!
Nelson Mandela... 27 de ani de la încarcerarea sa.
La puºcãrie, Jack Swart priveºte la televizor.
N-a reuºit sã dea de Mandela, notiþele ºi ochelarii sunt la el.
Din fericire, n-are nevoie de notiþe, dar are nevoie de ochelari.
Pentru primul discurs public în 30 de ani, îi poartã pe ai lui Winnie.
Puterea!
Puterea s-a întors în Africa!
Prieteni, compatrioþi!
Vã salut în numele pãcii,
al democraþiei ºi al libertãþii!
Discursul lui Mandela, mult-aºteptat de suporteri, temut de guvern,
dureazã peste o orã.
Abia când cere lupta violentã împotriva apartheidului
ºi a dominãrii albe,
suporterii sãi aud strigãtul de luptã pe care-l aºteptau.
Guvernul îºi dã seama cã e sfârºitul unei epoci.
Trebuie sã se sfârºeascã prin acþiunea decisivã a maselor.
Pentru a construi pacea ºi securitatea
care au necesitat lupta armatã.
Nu avem de ales, trebuie sã continuãm.
Sperãm cã acel climat...
Dupã 20 de ani în slujba serviciului penitenciarelor,
James Gregory se pensioneazã aproape imediat,
jucându-ºi rolul în aceastã zi istoricã.
Am luptat pentru ideea de democraþie
ºi de societate liberã.
E un ideal pentru care sunt gata sã mor.