ALEGE SĂ NU CAZI
Este un fleac... şi totuşi este totul.
Aventura este să nu ştii ce se va întâmpla.
Nu controlezi viitorul.
Controlezi doar prezentul. Profită cât poţi de el.
Calculez fiecare pas pentru a nu cădea.
Îmi pun trupul în poziţie de start şi mă lansez.
Când gândeşti anticipativ,
nu trăieşti doar clipa prezentă
iar atunci când trăieşti cu adevărat clipa
poţi face lucruri pe care alţi oameni nu le pot înţelege
şi nu le pot desluşi.
Poate că nu veţi mai avea parte de ziua de mâine, înţelegeţi?
În lume, imaginaţia şi creativitatea s-au pierdut
şi au fost transformate în jocuri video...
de asta copiii sunt atât de dependenţi de jocuri.
Pentru că este o cale uşoară de împlinire.
Dacă te temi de cădere, vei cădea, pentru că te temi.
Totul ţine de ce alegi.
Câştigător MOFILM, 2010 la categoria scurt metraj.
Oricine e realizator de film. Crezi că te poţi descurca mai bine?
Intră în competiţie.
Înscrie-te la http://mofilm.com/vodo Premii cash. Cunoaşte celebrităţile.
Înscrie-te astăzi cu filmul tău!
ACEST SERIAL SE DISTRIBUIE GRATUIT
Ajutaţi la crearea următorului episod din "Pioneer One".
Donaţi la: HTTP://VODO.NET/PIONEERONE
Nifty Subtitles Team susţine iniţiativa Vodo şi Addic7ed.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Există evenimente care devin puncte de referinţă în istorie.
De obicei marcăm trecutul prin războaiele purtate,
şi-i auzim pe oameni vorbind despre perioada "antebelică" şi "postbelică".
Lumea antebelică se naşte din lupta şi cruzimea umană.
Uneori există evenimente născute din ingenuitatea umană şi din curaj
precum descoperirea focului,
inventarea Internetului sau primii paşi pe Lună.
Uneori e puţin din amândouă.
Nu ştiam ce avea să se întâmple sau ce aveam să facem.
Şi nu ştiam ce preţ aveam de plătit.
Nu exista niciun plan...
Nu existau gânduri semeţe de a schimba lumea.
PIONEER ONE Episodul întâi
Observatorul Goldstone Studiul astrologic "Sky Spweeper"
Joi, ora 21:27
Treaba este că nu am mai scris niciodată un CV.
Stai, faci mişto?
Nu, doar că niciodată nu am fost nevoit să o fac.
Şcoala a dus la o chestie, care a dus la alta, apoi la alta...
Nu, bine. E de înţeles. E logic.
Dar, haide... Ai 29 de ani şi niciodată...
28 de ani, te rog.
Bine, 28. Şi n-ai scris niciodată un CV?
Da, nu...
E prima oară când a trebuit să alcătuiesc unul pe bune.
Bine. Deci tot ce aş putea să îţi spun este
că ştiu că pare logic să aşezi totul în ordine cronologică...
dar poate începi cu proiectele recente şi să mergi invers.
Înţeleg. Şi să merg... Da.
Pentru că treburile importante sunt la început.
Corect, e logic. E logic.
E un sfat bun.
De asta vin la tine.
E ciudat.
Printre primele zece lucruri pe care nu vrei
să le auzi de la cineva într-un observator spaţial
se numără sigur şi "e ciudat".
Bine, şi care e primul?
"Ce naiba a fost asta?"
Da, dar ce zici de...
"Dumnezeule".
Nu-i aşa? Adică... "Dum-ne-ze-u-le".
Da, nu, ai dreptate. Aşa e mai rău.
Asta e clar pe primul loc.
Puteţi veni aici să-mi spuneţi cu ce seamănă asta?
La care vă uitaţi acum?
Sunt imagini de la NEO94853, de noaptea trecută.
Bine, la ce mă uit?
Chiar aici.
Bine, pare făcut de om.
Da.
Are aproape sigur panouri solare, la capete.
Dar nu e un satelit, aflat atât de departe.
O sondă?
Doar la asta mă pot gândi, dar...
deja urmărim toate sondele lansate în spaţiu.
E posibil să fie şi unele pe care să nu le urmărim?
Aşa cred.
Nu ştiu ce altceva poate fi. Dacă nu e al nostru, atunci...
- Să fie rusesc? - Sau chinezesc?
Nu cred. Vine către noi,
deci trebuie să fi fost lansat cu ani în urmă
ca să aibă o astfel de traiectorie
iar chinezii nu au trimis nimic atât de departe.
Ce traiectorie are? Cât se va apropia de noi?
Se va apropia, dar... nu ne va prinde. De fapt...
probabil acum ne traversează orbita dacă nu a făcut-o deja.
Sigur nu ne va prinde?
Destul de sigur. Da.
Şi oricum...
ar arde înainte de a ajunge la sol.
Domnule, dacă vă opriţi acum, dacă mergeţi...
Unul în spate.
Unul în faţă, în faţă, în faţă.
- Staţi pe loc. Acolo. Da. - Da...
Le ce te gândeşti?
Spuneţi-mi... că-s nebun.
Mulţi o fac.
Da.
Nu are acelaşi unghi, dar...
Asta se desface, nu?
Serios?
Helena, Montana Vineri, ora 23:57.
Da. Sunt Taylor.
Biroul Regional al Siguranţei Naţionale Ora 00:33.
- Tu dormi vreodată? - Nu e nicio victimă.
S-au desprins ceva resturi, dar nu au lovit niciun om.
- Vreun avion? - Asta credem momentan.
Încercăm să obţinem confirmarea martorilor vizuali.
Ai verificat la aeroporturi dacă au zboruri întârziate?
Da, verificăm. Încă nu am găsit nimic.
Cine ar arunca în aer un avion deasupra statului Montana?
De ce ar arunca cineva în aer un avion de pasageri?
Da. Vernon şi tipul cel nou au ajuns deja?
Te aşteaptă în birou.
- Cum îl cheamă? Mi-ai mai zis. - DiLeo.
DiLeo.
Dar mai e ceva care ar putea să schimbe datele problemei.
Am primit un telefon şi am aflat că spitalele din zonă
raportează primirea a numeroşi pacienţi
cu simptome asemănătoare contaminării radioactive.
- O bombă artizanală? - Încă nu am confirmat asta.
- Dar aşa arată? - Nimeni nu ştie cum arată.
Am putea afla în seara asta. Sună-l pe primarul staţiei
şi spune-i că Oraşul-staţie e în carantină
precum şi totul pe o rază de 16 kilometri.
Coordonaţi-vă cu autorităţile locale.
Nu ar trebui să aşteptăm confirmarea?
Chiar vrei să-ţi asumi riscul cu radiaţiile?
Dar pune pe cineva de la sol să confirme.
Trebuie să-mi confirmi tu.
Dle, avem cazuri confirmate de contaminare în două spitale separate.
Cum scrii asta?
Am băgat în carantină Oraşul-staţie şi totul pe o rază de 16 km.
Unul dintre cazuri este la un spital aflat la 50 de km nord de staţie.
Trebuie să-mi trimiţi o copie la birou înainte să pot...
Mulţumesc.
Dle, o bucată din epavă, poate o bucată din fuzelajul avionului
s-a prăbuşit într-o pădure lângă Edmonton, în Canada.
Primim o cerere oficială de asistenţă de la omologii noştri
de la RCMP, chiar acum, prin fax.
Bine, nu vom lăsa asta în seama Poliţiei canadiene.
Guvernatorul şi primarul staţiei te caută pe liniile 2 şi 4.
Vernon, vei ţine legătura cu spitalele şi cu Poliţia staţiei.
Dă-le tot ce le trebuie. Pune-mă la curent în jumătate de oră.
Trebuie să-mi trimiţi o copie a faxului pe telefon,
imediat ce îl primeşti.
- Te descurci? - Da, domnule.
Sună la baza aeriană să-mi aducă o maşină.
Agentul Larson şi cu mine plecăm în Edmonton în 15 minute. Descurcă-te.
Ţi-am zis că îl cheamă DiLeo.
Da, ştiu. Însă nu am timp în clipa asta, deci...
Eşti bine?
- Da. Tu? - Da.
De ce mergem în Edmonton?
Pentru că nu vom apărea în "ştirile zilei"
drept cei care au dat-o în bară cu un caz de terorism.
Va trebui să rămânem stăpâni pe situaţie
şi să-i arătăm ţării că suntem buni de ceva.
- Cum ţi se pare? - Nu te contrazic.
Bine. Hai s-o facem cum trebuie.
- Da, dle. Liniile 2 şi 4. - Mulţumesc, Sophie.
Dle primar, sunt Tom Taylor.
La 17 km de Edmonton. Ora 01:21.
Ştii de unde pot face rost de o cană de cafea?
Dle secretar.
Da, domnule. Şi eu.
Mulţumesc.
Ne-au instalat la o bază aeriană dezafectată din Calgary.
Trimit suspectul la o instituţie de aici, pentru a fi tratat.
Încă nu ştiu asta, dle. Vom afla mai multe în curând.
Eu... cu... tot respectul, dle...
cred că este puţin cam prematur.
Eu...
nu sunt gata să etichetez incidentul drept un "act terorist".
Înţeleg că sunt motive politice...
Dar încă nu ştim sigur asta, dle.
Şi ceea ce ştim nu mă mulţumeşte.
Am nevoie de puţin timp ca să aranjez...
Da, domnule. De asta suntem aici.
Vă mulţumesc, domnule.
Da, domnule.
Veţi şti imediat ce voi afla şi eu.
Mulţumesc.
Tom?
Doamne Sfinte!
- Îmi pare rău. Trebuie... - Nu, nu-i nimic.
Secretarul adjunct mă presează să anunţ că am capturat un terorist.
Spune că ar fi mai bine, politic, să o facem înainte să pornească...
o dezbatere în presă despre ce anume înseamnă "un act terorist"
şi eu încerc să-i spun...
în fel şi chip...
că nu vreau să vând pielea ursului din pădure... Ce?
E aici.
A început să ţipe la noi, probabil în rusă,
înainte să deschidem chepengul.
Când ne-am identificat, a tăcut...
şi apoi am observat că avea un pistol în mâna dreaptă.
Dar nu a putut să-l ridice suficient cât să ne ţintească.
Nu ştiu dacă voia să tragă în noi sau dacă era doar speriat.
Puştiul ăsta ţi se pare că ar fi un terorist?
Nu ştiu cum pare a fi.
Acum e în stare stabilă.
Era extrem de deshidratat, subnutrit...
şi îi fac orice analiză la care mă pot gândi.
Va supravieţui?
Are şanse mari.
Faptul că a supravieţuit atâta timp
în condiţiile în care a trăit
îmi dă speranţa că are o şansă.
Dar va avea nevoie de ani buni de refacere.
Ai mai văzut vreodată aşa ceva?
Sincer, nu, nu am văzut.
Singurul caz despre care ştiu care se apropie de aşa ceva...
este al unui copil abuzat grav, ţinut ostatic într-o cameră
sau în subsol şi neglijat.
De parcă ar fi trăit într-o peşteră întreaga lui viaţă.
Poate vorbi?
Acum doarme.
E în stare de şoc.
Nu garantez că va fi lucid atunci când se va trezi.
Anunţă-mă imediat ce o va face.
Sigur.
Ai zis că striga ceva când l-aţi găsit.
Îţi aminteşti ce spunea?
Nu chiar. Era ceva în rusă.
Ea vorbeşte vreo 47 de limbi străine.
Orice îţi poţi aminti.
Ceva de genul...
"identiforo"... ceva.
"Nikorosh vi stronia".
"Nikorosh vistronia"
"Identifutsoro vitsebia". Aia putea fi prima parte?
Da, aşa cred. Parcă asta era.
"Identifică-te".
Şi restul?
"De partea cui eşti?"
Ai zis că tot repeta asta?
Da, domnule.
"De partea cui eşti"?
De partea... a ce?
Asta am auzit.
Ce înseamnă? Sigur traduci corect?
47 de limbi străine.
Purta asta atunci când l-am găsit.
Este un costum spaţial?
- Pot? - E "curat".
Alo?
Uite.
Poate că încă nu au făcut noile semne distinctive.
Ţi se pare că puştiul s-a născut când încă mai exista URSS?
Domnilor?
Ăsta nu-i un avion.
Nu, nu este.
Am găsit astea în capsulă.
- Par să fie pietre. - Asta şi sunt, pietre.
Şi am mai găsit asta.
Cred că e tot în rusă.
Ce este?
Nu sunt sigură.
Pare să fie o pagină dintr-un manual de zbor.
Pe spate e ceva scris de mână.
Ce?
E cea mai ridicolă poveste pe care am auzit-o vreodată.
Da, domnule. Investigăm toate posibilităţile.
Mai degrabă cineva a pus mâna pe aparatura rusească
şi o foloseşte ca să atace Statele Unite.
Un atac în Montana, domnule?
Poate ceva a mers prost. Nu ştiu.
Ştiu doar că am bolnavi în spitale
şi un potenţial coşmar în relaţiile publice.
Trebuie să lăsăm impresia că suntem stăpâni pe situaţie.
Nu mai e nevoie să-ţi amintesc că realizările noastre
sunt departe de a fi exemplare în ultima vreme.
Cu tot respectul, dle, nu sunt convins că e vorba de terorism.
Avem doar un copil bolnav, probabil de naţionalitate rusă.
Nu cred că e cel mai bine să îl tratăm ca pe un criminal...
Nu avea acte...
şi pilota o navă care răspândea radiaţii asupra oraşelor americane.
Şi a scos arma la cei care veniseră să îl salveze.
Până aici am înţeles bine?
Da, domnule. Toate lucrurile astea sunt adevărate.
Atunci este un criminal până la proba contrarie.
Oricum ar fi,
vreau să duceţi suspectul imediat la o bază americană şi vom...
Nu cred că e cel mai bine în acest moment, domnule.
Vreau mai mult timp să investighez înainte să ne pripim cu concluziile.
Eu nu fac sugestii, dle Taylor.
Vreau să îl mutaţi cât de curând cu putinţă.
Da, domnule.
Bine. Ţinem legătura astăzi.
Da?
Am mai recuperat o bucată din capsulă, lângă Calgary.
Avea baterie nucleară. Aceasta pare să fie sursa radiaţiilor.
Este o zonă nepopulată aşa că asta e o veste bună.
Da.
Ce?
Plecăm.
Nici ei nu au crezut?
Nu-i învinovăţesc. E o nebunie.
Şi e singurul lucru cât de cât logic.
Sophie, nu e deloc logic.
Ce crezi? Un nebun din Al Qaeda fură o capsulă spaţială sovietică
pe post de bombă nucleară,
cumva o lansează dintr-o peşteră din Tora Bora
cu misiunea de a speria de moarte statul Montana.
- Care e logica? - A iradiat sute de kilometri.
E o cale cam ocolită de a împrăştia teroarea, dacă ăsta e scopul tău.
Ştiu. Ştiu, eu...
Nu ştiu ce altceva să fac. Nu ştiu ce altceva e de făcut.
Nimic, în afară de puţin somn.
Nu am timp pentru aşa ceva, şi nici tu.
Avem un puşti bolnav pe un pat de spital.
Nu e un terorist.
Nici marţian.
Poate că nu.
Ce-i asta?
O scrisoare de la RCMP care ne permite să operăm în Canada.
DiLeo ne-a trimis-o.
Am cerut-o acum 12 ore.
A zis că nu putea să o transforme în PDF. Nu ştiu.
Ar trebui să fim prima linie de apărare a Americii.
- Cei mai buni şi mai deştepţi. - Şi tu ce eşti?
Am fost mereu cel mai bun, dar niciodată cel mai inteligent.
Eu am fost mereu cea mai isteaţă, dar niciodată cea mai bună.
Dacă nu ne iese treaba asta cu "slujeşte şi protejează"
cred că putem juca într-un serial.
Fac eu aranjamentele.
Mulţumesc.
Sunt Taylor.
Dle Taylor, sunt drul. Bertram. Am fost medicul...
Da. Ştiu cine eşti. Cum se simte?
Am primit analizele preliminare de sânge şi are cancer.
Mai spune o dată.
Nu sunt oncolog, dar trupul său este plin de celule canceroase.
Am chemat un expert.
Mai uşor, doctore.
Pregăteşte-l de mutare. Se întoarce cu noi în SUA.
Nu cred că este o idee bună.
Nu ţi-am cerut părerea şi decizia a fost deja luată.
Avem autoritatea de a opera în această jurisdicţie
şi, de-ţi place să nu, răspunzi în faţa mea, pricepi?
Da.
Ar trebui să mai ştiu ceva?
Are o infecţie respiratorie şi tratamentul nu are efect.
Dacă îl urcaţi într-un avion, l-aţi putea ucide.
Asta e opinia ta profesională?
Ce altceva să fie?
Îmi pare rău.
Se întoarce cu noi. Va fi tratat în SUA.
- Pregătiţi-vă să-l mutaţi. - Da, domnule.
Tom Taylor.
De unde ai ştiut că eu sunt?
Am "identificare apeluri", ca tot restul lumii.
Nu te întrerup din nimic, nu?
Nu, voiam să joc nişte golf.
Cum am făcut ieri...
Cum, probabil, voi face şi mâine.
Pare să fie viaţa pe care ţi-ai dorit-o dintotdeauna.
Nu este.
Da. Regret că nu am ajuns la cina despre care am citit în ziar.
Felicitări.
Mulţumesc.
Nu de asta ai sunat.
Aşa-i.
E o problemă urâtă acolo.
Te rog...
spune-mi că nu ai sunat ca să te încurajez.
Da. Nu chiar.
Atunci de ce?
Am de jucat golf.
Da. Păi...
Poate o să ţi se pară cam ciudat, dar...
am nevoie de părerea ta.
Părerea mea?
Da.
Cât de nebuni erau sovieticii? Adică... Cât de ţăcăniţi erau?
Ştii.
Ai fost acolo.
Eu eram copil, nu eram pe linia frontului, ca tine.
Păi...
I-aş crede în stare de orice.
Unii oameni ne credeau nişte paranoici din sânul Agenţiei,
dar câte am aflat după prăbuşirea URSS... Doamne!
Erau nişte vremuri demente.
Şi noi eram nebuni, dar... ei erau şi mai şi...
Vorbesc serios.
Ai auzit vreodată de un tip pe nume Stanislov Petrov?
Nu.
Nici eu nu auzisem până acum vreo 10 ani.
Stanislov Petrov era în Forţele de Apărare Aeriană Sovietice
şi era de pază într-un buncăr de lângă Moscova într-o noapte, în 1983.
Misiunea lui era să monitorizeze OKO,
sistemul de avertizare antirachetă sovietic.
Cam ca NORAD-ul nostru.
Aveau pe orbită o reţea de sateliţi, la fel ca noi...
ca să-i alerteze dacă SUA lansa vreo rachetă.
Oricum...
Stanislav era la datorie,
îşi mânca pâinea vechea de o zi, îşi bea vodca... sau ce făceau ei.
Şi a văzut ceva nemaiîntâlnit.
Un panou mare cu luminiţe roşii, alarmele declanşându-se...
sirene.
Şi-i spunea că Statele Unite
îşi lansaseră rachetele intercontinentale...
rachetele nucleare asupra ţării lui.
Treaba lui, în această situaţie, era să lanseze rachetele ţării sale.
Dar nu a făcut-o.
Nu a crezut.
Cumva, instinctul îi spunea că nu e în ordine.
Aşa că şi-a ignorat ordinele şi pregătirea...
şi a oprit alarma.
Ca să scurtez povestea,
soarele se reflecta în nori într-un asemenea fel...
că a păcălit satelitul, care a crezut că vin rachetele.
Dacă Stanislav Petrov... ar fi făcut ce trebuia...
nu am mai fi purtat acum această conversaţie.
Şi ştii ce a păţit?
A fost lăsat la vatră... fără onoruri.
Probabil a fost trimis în Siberia sau altundeva. Cine ştie?
Omul şi-a sfidat ţara... şi a salvat lumea.
Chiar a salvat lumea.
Şi a suportat consecinţele.
Pentru că...
eu cred că avea ceva ce restului compatrioţilor săi le lipsea.
Imaginaţie.
El şi-a imaginat ce consecinţe vor avea ordinele primite.
Şi aceste consecinţe erau de neconceput pentru el.
Aşa de nebuni erau.
Asta îţi dă răspunsul dorit?
Cred că da.
Oricum...
Ai fost drăguţ să suni un bătrân ca să-i ceri sfatul, Tom.
Cu adevărat.
Du-te şi fă-ţi treaba, bine?
Da, domnule.
Data viitoare când mai treci pe aici...
Da. Nu prea ştiu să joc golf.
Nici eu.
Ai grijă de tine, Frank.
Acum ar trebui să-ţi faci griji mai mult pentru tine însuţi.
Pa.
Adu-i pe oamenii noştri aici.
Cât mai puţini cu putinţă.
Trebuie să le oferim ceva. Au simţit mirosul de sânge.
Altfel vor publica orice vor dori.
Aşa este. Putem spune...
De ce nu spune că un vechi satelit sovietic...
- Cu o baterie cu scurgeri la bord. - A căzut, pur şi simplu.
- Te descurci cu asta? - Da.
Super. Născoceşte ceva şi dă-i povestea presei.
Cu asta am scăpat de jurnalişti. Cum rămâne cu...
- Nu-ţi bate capul cu asta. - Să nu-mi bat capul cu asta?
- DiLeo, mai ai faxul ăla? - Da, domnule.
- Bine. Nu l-ai primit niciodată. - Domnule?
- Răspunsul corect este: "Care fax?" - Da, domnule.
Ce faci?
Cred că se zice "ascundem totul" şi câştigăm timp pentru anchetă
înainte să-l trimitem pe puşti în vreo închisoare federală.
Doamne! Pot primi ceva care să aibă gust de cafea, pe aici, vă rog?
Trimite pe cineva la Willie Horton's, sau ce local or avea ei pe aici.
- Adu pentru toţi, bine? - Avem nevoie de un expert.
Cineva care să ştie despre ce vorbim şi să fie discret.
Un expert? În ce domeniu?
E deschis.
Da?
Zachary Walzer?
Dr. Zachary Walzer.
Te pot ajuta?
Dr. Walzer.
Sunt Tom Taylor.
Îmi pare rău pentru...
Ştiu că este cam ciudat.
Cred că ştiu de ce sunt aici.
Ştii.
Bomba artizanală... nu era o bombă artizanală. Nu-i aşa?
- Nu, de fapt era... - Amuzantă povestea cu satelitul.
Ce anume?
Am auzit de dimineaţă la ştiri şi am avut impresia
că am mai auzit-o pe undeva, deci...
am căutat puţin pe Google şi în vreo zece minute...
am găsit asta.
Se pare că un satelit sovietic având baterie nucleară
a reintrat neplanificat în atmosfera terestră
împrăştiind materiale radioactive deasupra Canadei.
Aşa este.
Articolul este din 1979.
Ciudată coincidenţă, nu-i aşa?
Doi sateliţi sovietici cad accidental şi împrăştie radiaţii
în aceeaşi parte a lumii? Adică...
Ăsta e un ghinion dat naibii. Nu crezi?
Poate vreţi să vă documentaţi înainte să scoateţi o poveste de acoperire.
Din câte pot vedea, ţi-ai dat seama deja
că avem o mică problemă care... sincer, pe mine mă cam depăşeşte.
- Nu mă îndoiesc. - Bine.
Atunci înţelegi de ce avem nevoie de un consultant din exterior.
Înţeleg că eşti expert în probleme spaţiale.
Am un master în Aeronautică şi Astronautică
şi un doctorat în Inginerie Nucleară.
- Poftim. - Am scris trei cărţi
despre mecanica corpurilor cereşti şi zborul spaţial de pasageri.
"Două Planete, Un Viitor" şi "Cazul Planetei Roşii".
Care e a treia?
Iese toamna viitoare. Încă nu i-am pus titlu.
Ce anume se întâmplă aici?
Semnează Acordul de Confidenţialitate înainte să îţi pot spune ceva.
Iartă-mă.
Cred că înţelegi de ce ezit să fac ce spui şi să semnez ceva.
Voi aţi transformat zborul din Seattle în Cleveland într-un chin
iar zborul până pe Lună nu prea inspiră încredere.
Încercăm să apărăm poporul american.
Şi până acum... v-aţi descurcat de minune.
În clipa asta suntem într-un impas şi am avea nevoie
de cineva cu cunoştinţele şi cu experienţa ta.
Dacă nu o vei face tu, vom găsi pe altcineva.
Ce aţi putea dori de la cineva ca mine?
Imaginaţie, doctore.
Imaginaţie.
Nu-mi spune că e extraterestru. Pe bune?
Sau o să ies pe uşa asta.
Nu. E ceva mai ciudat de atât.
Vino cu mine.
Teoretic, cineva poate supravieţui pe Marte?
Absolut.
Ani în şir, în baza propriilor resurse limitate?
Sigur. Am scris mult despre asta. E abordarea "cultivării pământului".
Că pionierii care s-au stabilit în vestul Statelor Unite.
Elementele supravieţuirii sunt pe Marte, dacă ştii cum să le extragi.
Să supravieţuieşti călătoriei ar fi cel mai greu.
Ai un milion de feluri de radiaţii inverse,
radiaţii cosmice, erupţii solare.
Plus nouă luni fără vreo benzinărie unde să te opreşti dacă ai pană.
Ce-a păţit omul acesta?
Tu să-mi spui.
El este pionierul tău de pe Marte.
Ce?
Nu era un satelit sovietic, ci un fel de capsulă.
L-am găsit înăuntru.
Împreună cu un bilet.
Dacă îi dăm crezare, a fost scris de un cosmonaut sovietic
care susţine că a locuit pe Marte de la mijlocul anilor '80.
După bilet, acesta este copilul său.
Stai. Ce?
Mai uşor.
Chiar îmi spuneţi că... omul acesta a fost pe Marte?
Spunem că s-a născut acolo.
Cum e cu putinţă?
Asta am dori să ne spui tu.
Dr. Walzer.
Te simţi bine?
Ştii ce înseamnă asta?
- Ştiu. E cam nebunesc. - E incredibil.
Dacă e adevărat...
Întreaga mea viaţă...
am militat pentru explorarea planetei Marte, dle Taylor.
Şi în tot acest timp...
Dumnezeule.
Îmi pare rău. Trebuie să mă scuzi, este cam...
Îmi pare rău.
Ne vei ajuta, doctore?
La naiba, da!
Cosmodromul Baikonur Star City, Federaţia Rusă.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro