Din episoadele anterioare:
Katie spune cã ai dispãrut vreo douã zile ºi nici mãcar nu þi-ai dat seama.
- Cam aºa ceva. - ªi ai mers înapoi în timp?
Au gãsit avionul scufundat dar fãrã trupul tãu.
- Te-ai întâlnit cu Livia? - Da.
- Cine e norocoasa care mi-a luat iubitul? - Nu ºtii?
- Livia ºtie ce faci? - Livia face ce fac ºi eu.
Te-ai însurat cu Katie a lui Jack?
Interesant e cã orice ar face tot la ea se întoarce.
Nu pot controla clipa când plec dar se pare cã mã întorc în prezent
când rezolv o situaþie din viaþa celui pe care îl urmãresc.
Vinde-mi haina ta.
- Poþi s-o iei. - Tu poþi s-o iei pe a mea.
Ce naiba se întâmplã aici?
Avem o problemã, serioasã ºi personalã. Trebuie sã ai încredere în mine, înþelegi?
- De unde ai ãºtia? - Sunt ai lui Dylan McCleen.
- Cel cu deturnarea? - Înseamnã cã suntem bogaþi?
- Nu chiar. Nu sunt adevãraþi. - Nu sunt?
- Nu, sunt bani de jucãrie. - Pot sã mã joc cu ei?
Nu.
Închisoarea nu e pentru tine.
Dacã vrei sã lucrezi cu mine, trebuie sã facem un târg.
Îþi vând asta pentru...
- 500 dolari. - Nu, mulþumesc.
Serios?
Bine.
Propun o pauzã de masã.
- De ce ai chef? - Pizza cu pepperoni.
Cred cã asta se poate rezolva...
cu un drum pânã la bancomat.
Sã folosim banii de Monopoly.
Nu cred cã tipul cu pizza ar aprecia un bacºiº în dolari roz.
Nu ãºtia, banii de Monopoly ai lui tata.
Cum?!
Aici sunt.
- Miºto, nu?
Ce sunt...?
De unde au apãrut ãºtia?
Tata i-a adus acasã.
- Când? - Nu ºtiu.
Putem comanda pizza cu ei?
Nu cred cÃ£ e o idee prea bunÃ£ fÃ£rÃ£ sÃ£-i Ã®ntrebÃ£m pe pÃ£rinÃ¾ii tÃ£i.
Ce-ar fi sÃ£ cauÃ¾i prin bucÃ£tÃ£rie, poate a rÃ£mas ceva chili de duminica trecutÃ£.
- Hotdog cu chili? - Omule, mâncarea zeilor!
- Super. - Super.
ªtii, ziceam cã...
E a doua oarã anul ãsta când stãm lângã Irvin...
Care-i treaba? Mereu pute aºa?
Da. Un amestec exotic de Bengay ºi conservã de ton.
- Poate ar trebui sã-i spunã cineva. - Da, cum ar fi o operaþie...
- Hei. - Da. Tu ai...
- Ce e? Ce s-a întâmplat? - O, Doamne...
Voiam sã-þi mulþumesc pentru cã m-ai însoþit în seara asta.
N-aº fi putut face faþã unei alte cine plicticoase fãrã tine.
Data viitoare când te voi târî la operã sã-þi aminteºti cã-mi eºti dator.
Bine.
Îþi dai seama cã asta e singura noastrã întâlnire în ultimele 2 luni?
Nu trebuie sã se termine acum.
- O, bunã. Scuze. - Salut, noi...
- Tocmai intram. - Bine.
Îmi pare rãu cã trebuie sã plec aºa, dar trebuie sã ajung la muncã.
- Totul e în ordine? - Da, ca de obicei.
- Tati! - Hei, amice.
Mulþumesc cã ai avut grijã de el.
- M-ai salvat. - Pentru nimic. E cel mai tare.
Bine, noapte bunã.
Noapte bunã.
- V-aþi distrat? - Da.
Dar unchiul Jack nu se prea pricepe la jocuri.
Niciodatã nu s-a priceput, nici când era mic.
Mãcar acum nu mai aruncã cu tabla de joc prin camerã.
- Ai mâncat ceva? - Da.
Da, vãd, hotdog cu chili.
- Ce-ar fi sã-þi pui pijamaua, amice? - Bine.
Ai nevoie de ajutor?
- Da, ocupã-te de reciclare. - Sigur.
Ascultã, m-am gândit la situaþia noastrã de acum.
Nu sunã prea bine.
Nu, vreau sã zic...
Lucrurile au devenit cam nesigure... M-am gândit cã aº putea sã reîncep lucrul.
- Acum sau cândva, în viitor? - Curând.
- Dacã spui cã totul a luat-o razna... - Ar fi cam puþin spus.
Poate de aceea n-ar fi alegerea potrivitã pentru Zack.
Aº face-o doar cu program redus. Tot l-aº putea duce ºi lua de la ºcoalã...
Nu ºtiu.
Dan, trebuie sã ne gândim pe termen lung. Cu starea asta a ta...
Avem nevoie de o asigurare în plus.
Deja am depus o cerere la Canalul 6.
Super.
Ascultã, omule...
Ia tot ce vrei. Nu mã lovi.
N-o sã te lovesc, bine?
Ai dormit în maºina mea?
- Nu, adicã nu cred. - Ieºi afarã!
- Bine, îmi cer scuze, da? - Pleacã!
Închide uºa ºi ia-þi conservele cu tine!
- Ieºi din maºina mea, golanule! - Cred cã se va întâmpla ceva groaznic.
- Trebuie sã fugi. Acum! - Nu miºca!
- Chem poliþia. - Asta ar fi o idee bunã.
Hei, uºor. Puteþi lua maºina, bine?
- Gura! - Asta e maºina, nu?
- Da. - Hei, hei, ce faci?
Porneºte! Hai odatã!
Fereºte!
- Mergi înainte. - Nu pot.
Ce s-a întâmplat?
Dan Vasser - Reporter Ziarul San Francisco Register
JOURNEYMAN Sezonul 1 Episodul 7 MIZÃ DUBLÃ
Traducerea ºi adaptarea:
v
Traducerea ºi adaptarea: va
Traducerea ºi adaptarea: val
Traducerea ºi adaptarea: vall
Traducerea ºi adaptarea: valle
Traducerea ºi adaptarea: vallex
Traducerea ºi adaptarea: vallex@
Traducerea ºi adaptarea: vallex@h
Traducerea ºi adaptarea: vallex@ho
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hot
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotm
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotma
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotmai
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotmail
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotmail.
Traducerea ºi adaptarea: vallex@hotmail.ro
Aviz celor care aºteaptã ca 1 ianuarie 2000 sa creeze un haos al computerelor
Toate dovezile aratã cã nu va fi aºa.
- Salut. Voiam sã vãd ce mai faci. - Sã zicem cã bine.
Numai cã doare ca naiba.
- Mã bucur cã eºti bine. - Datoritã þie. Te-ai miºcat rapid.
- Joel. - Dan.
- Dar nu destul de rapid, nu? - Da.
Tipii ãia erau hotãrâþi. Îi cunoºteai?
Nu. Nu mai e cartierul de altãdatã.
Probabil niºte drogaþi în cãutare de ceva bani.
N-aº vrea sã par ingrat, dar ce cãutai în maºina mea cu cutiile alea?
Fãceam... reciclare.
- E ceva important. - Joel Nemec?
- Da. - Recepþie, e în salonul 223.
Îmi pare, rãu dle. Trebuie sã pãrãsiþi camera.
- S-a întâmplat ceva? - Dle Nemec, sunt procuror Leslie Gann.
Mulþumesc.
1999
- Alo? - Eºti ocupat?
Sunt blocat la controlul traficului din cauza unui concert.
Fraþii Backstreet, 'N Sync sau cam aºa. Care-i treaba?
Ai auzi de vreun schimb de focuri azi dimineaþã?
Victima e Joel Nemec.
Sã ghicesc: lucrezi la cazul bandei din strada Valencia.
- Ce-mi poþi spune? - Acum se judecã.
Nu mori dacã mergi singur la tribunal. Credeam cã reporterii fac ºi cercetãri.
- Ce crezi cã fac acum? - Bine, dar ar trebui sã te implici mai bine.
Cecul e la poºtã.
Se pare cã autorii încercau sã-l împiedice pe Nemec sã depunã mãrturie.
- Împotriva bandei? - Da.
Vindeau droguri în Mission. Nemec are o firmã de import în zona lor.
Îl forþau sã introducã în þarã droguri odatã cu marfa lui.
- ªi i-a denunþat? - E martorul cheie în acest caz.
Trebuia sã depunã mãrturie dimineaþã. Procuratura l-a pus sub protecþie.
- Mulþumesc. Cred cã am obþinut ce voiam. - Bine, pentru cã trebuie sã plec.
- Vorbim mai târziu. - Da.
Trei piese de Shakespeare în fiecare searã ºi lupte medievale în direct.
Deci dacã aveþi chef de o plimbare cu trãsura sau de o halbã de bere,
veniþi la Festivalul Anual Renascentist din Bay Area.
Noiembrie 2007
Ce poþi spune despre asta?
- E o serie din 1974. E veche. - Da, ºi?
Nu, adicã e ciudat ca o bancnotã atât de veche sã arate aºa de nouã.
- De unde o ai? - Crezi cã e valabilã?
Pãi sã vedem. E greu de spus. Fie n-a circulat 30 de ani, fie e falsã.
- Trebuie sã verific cerneala ca sã fiu sigur. - Fã-o. ªi verificã seria în arhiva penalã.
- Poate dai de ceva. - Crezi cã e furatã?
Tu sã-mi spui asta, Marty.
- Alo? - Katie? Sunt Ed Macklin.
Ed. Bunã! Ce mai faci? A trecut...
Prea multã vreme. Aº vrea sã recuperãm, dar am doar câteva minute.
Ascultã, ai fãcut cerere pentru un post la Canalul 6?
- Da, am fãcut. De unde ºtii? - Sunt director adjunct la Canalul 6.
- E oficial de sãptãmâna trecutã. - Minunat! Felicitãri, Ed.
Mulþumesc. Ascultã, dacã mai eºti interesatã, ce-ar fi sã ne vedem mâine, poate iese ceva.
Serios?
E... Iisuse, eu chiar...
- Îþi mulþumesc cã te-ai gândit la mine. - Simt cumva un "dar" în vocea ta?
Da. Doar cã nu am reuºit sã discut cu Dan despre întoarcerea mea la serviciu.
Nu-þi face griji. ªtiu o mulþime despre Dan cel de altã datã,
- ªi nu mã feresc de la ºantaj. - Interesant. Îmi spui ºi mie?
Doar dacã e nevoie. S-o lãsãm în noaptea asta.
- Vorbim mâine? - Da.
- Da, sunã bine. - Bine.
Mulþumesc, Ed. Ne vedem atunci.
Bunã, sunt Dan. Lãsaþi un mesaj.
Cred cã a fost o petrecere pe cinste.
Eºti bine?
- Nu ºtiu. - Ce s-a întâmplat?
Am scãpat pe un tip de niºte gangsteri. Cred cã acum s-au rãzbunat pentru asta.
- Pe cine ai scãpat? - Un tip, pe nume Joel Nemec.
Mâine depune mãrturie împotriva unor traficanþi de droguri din Mission.
Nemec n-ar mai fi fãcut-o dacã nu-l salvam.
Asta acum vreo câteva ore. Dar sunt tot aici, în '99.
- N-ar trebui sã fiu acasã? - În mod normal, da.
Mi-au gãsit legitimaþia când ne-au atacat. Aºa au aflat unde locuiesc.
- Bãnuiau poate cã Joel vorbea cu presa. - Adicã ei cred cã eu ºtiu totul.
Liv, m-au gãsit aici, la adresa mea din '99.
Nu eºti aici pentru a-l salva pe Joel. Eºti aici pentru a te salva pe tine.
- Asta o sã þinã o veºnicie. - Nu realizezi nimic vãitându-te.
- Când ar fi trebuit sã te întorci acasã? - Nu ºtiu. Cred cã asta e problema.
Bine, ar trebui sã fie de ajuns.
Poate ar trebui sã mã avertizez cã cineva mã urmãreºte.
ªi cine va vorbi cu tine, cel din trecut? Eu eram moartã de un an.
- M-aº putea suna pe mine însumi. - Nu. Nu putem risca sã schimbãm trecutul.
Efectul avalanºã în linia timpului tãu... Nu înþeleg cum de discutãm asta.
E pot. O fac mereu cu soþia mea, dar niciodatã cu logodnica mea cea moartã.
- Te-am jignit? - Deloc.
- Cred cã e uscat. - Bine.
La naiba.
- Ce e? - Îmi plãcea masa asta.
Nici nu ºtii cât de greu se gãseºte aºa ceva.
- Sunt surprinsã cã s-a rupt. - Cum adicã?
Ni se pãrea destul de rezistentã pe atunci.
Dacã mi se întâmplã mie, cel din trecut, asta ar schimba totul, nu-i aºa?
Katie, eu, Zack. Nimic din toate astea n-ar exista.
Din fericire pentru tine am ieºit din viaþa ta când a trebuit, nu?
- Nu asta voiam sã spun. - Nici o grijã, rezolvãm noi asta.
- Bine. - Aici.
Aici e bine? Bine, fãrã miºcãri bruºte.
- Bine, cu asta am rezolvat, asta... - Nu, nu, aia trebuie sã stea acolo.
Totul e la locul lui.
Sã ieºim de aici.
Nu mai fac asta niciodatã. O bag în contractul meu.
Cea mai rea parte a muncii tale a fost reportajul despre festivalul renilor,
Ai avut noroc.
- Oricum, cred cã a fost amuzant. - Ai vrea tu.
- Ce nu þi-a plãcut? - Bãrbaþi în izmene, sonete, cimpoieri...
Costumul ãsta l-ai vãzut?
Nu mã mir cã Jack te-a pãrãsit cu o aºa garderobã.
E închiriat. ªi adevãrul e cã eu l-am pãrãsit pe el.
Da, fie. Uite, sunt dãrâmat. Vreþi sã intraþi puþin?
Dacã eºti prea obosit, atunci...
- Cred cã o bere merge. - Super.
Ar trebui sã nu mai vin pe aici.
Þi-au trebuit doar 7 luni sã mã uiþi?
Eu ºi Katie nu aram iubiþi. Doar ne vedeam mai des.
De fapt, credeam cã-l place pe Eddie.
Putem lãsa asta pe altãdatã?
Inspectorul Vasser? Richard Garrity, de la FBI.
Mã bucur. Ce pot face pentru dvs., agent Garrity?
Aþi început ieri o anchetã asupra unei bancnote?
- Da. E vreo problemã? - Era sub urmãrirea noastrã.
Seria bancnotei se potriveºte cu cea dintr-un caz din '75.
Aþi auzit de Dylan McCleen?
Da, tipul care a deturnat un avion ºi s-a paraºutat cu 100.000$.
Da. Câteva bancnote au apãrut aproape la fiecare 2 ani.
- Protocolul cere sã le luãm urma. - Adicã banii provin de la acel Dylan McCleen...
Uneori slujba asta mã surprinde. Cum aþi dat de bancnotã?
A gãsit-o în urma unui pont de la un informator.
Mi-e teamã cã nu pot spune mai multe fãrã a periclita o anchetã în curs.
Orice detaliu pe care ni-l daþi va fi tratat cu toatã discreþia.
Sigur. Uite, voi verifica niºte piste ºi vom vedea ce va ieºi.
Aº aprecia asta.
- Super. - Foarte bine.
Tipul ãla pleacã cu soþia ta.
- De ce eu nu l-am cunoscut pe Ed? - Lucra cu Katie la televiziune.
- Crezi cã ei doi...? - Ce?
Nu. Adicã... nu cred.
- ªi... chiar trebuie sã te întreb? - Ce?
- De unde ai luat maºina? - Am împrumutat-o.
Nici nu vreau sã ºtiu. Am deja destule probleme.
Mã gândeam... Ziceai cã Joel trebuie sã depunã mãrturie mâine dimineaþã.
- Da. - Deci odatã ce o face, ai scãpat.
- Rãul se va produce. - Nu ºtiu... Uneori bandele cautã rãzbunare.
Deseori, în astfel de cazuri, scopul principal e eliminarea martorilor.
De unde ºtii? Ai lucrat în procuraturã nici mãcar un an întreg.
Un an mai mult decât tine.
E miezul nopþii.
Putem sta aici, sã supraveghem casa, sã ne asigurãm cã nu se întorc.
- Mãcar ai rãmas acasã toatã noaptea. - Nu chiar.
- Zicea cã e dãrâmat. - Ziceam multe lucruri.
Atenþie!
- Ai idee unde te duceai? - Da, la Boscoe. Restaurant, ziua.
Noaptea, proprietarul organiza partide ilegale de poker.
Îmi amintesc aºa-zisele tale ore suplimentare la serviciu.
Eºti bine?
Da. Am avut un "deja vu". Mi-am amintit ceva din noaptea aceea.
Cred cã nu suntem singurii pe urmele mele.
- Am putea da peste ei. - Au arme.
N-am putea cumva sã-l þinem pe "eu", cel din trecut, acolo, sã nu iasã afarã?
- Am schimba cursul firesc al timpului. - Nu putem sta aºa, a trecut o orã, iar ãia...
ªtiu, dar nu putem sã ne jucãm cu trecutul tãu.
Atunci, ce se va întâmpla cu trecutul meu când, beat fiind, voi da peste tipii ãia?
- Sun la poliþie. - Sã fii arestat pentru jocuri ilegale?
Mai bine decât mort.
- Alo? - Dan, aºteaptã!
Asta e de rãu.
- Stai, stai, ce vrei sã faci? - Nu ºtiu, ceva...
Vasser, opreºte!
- N-am nici un ban. - Stai culcat ºi taci!
- Cum þi se pare acum?
- Încerc sã te ajut. - Te cunosc?
Urcã!
Dã-i drumul!
- ªi ce mai face Danny?
- E bine. A avut o perioadã mai grea. - Ca ºi noi doi. Trebuie sã te întreb ceva.
- Vã descurcaþi cu banii? - Sigur. De ce?
Adicã, întoarcerea ta la lucru ºi restul... Las-o baltã, nu vreau sã fiu bãgãcios.
Da, da. Ce când asta?
- Sper cã Dan nu a început iar sã joace, nu? - Nu, nu e asta. Ai auzit sigur de concedieri.
Vrem doar sã ne asigurãm.
- Tot la Register lucreazã? - Din fericire.
Presa scrisã o duce greu în prezent.
Un motiv în plus sã te apuci de ºtirile televizate, nu?
Internetul o sã le doboare pe amândouã.
Poate. Totuºi a fost o lunã grea.
Un reporter a plecat la Canalul 12, altul e în concediu maternal.
Am nevoie de cineva pentru douã schimburi pe sãptãmânã.
Cred cã pot face asta, dacã îmi promiþi cã nu mã bagi dimineaþa.
Ai vreun motiv sã nu te scoli la 3 dimineaþa?
- Da, unul de 7 ani. - Aºa e, uitasem.
Bine, dacã promit cã nu faci emisiuni matinale, batem palma?
Cred cã da.
Atunci bine ai revenit în minunata lume a jurnalismului de televiziune.
Bate palma!
Aproape am ajuns.
E de la cocktail margarita.
- A închis uºa. - Cheile.
- Le-am gãsit. - Crezi cã te-a vãzut?
- Pentru cã ar fi foarte rãu. - Nu cred. Era întuneric.
- ªi judecând dupã respiraþie, e criþã. - Da.
A doua zi nu prea mi-am amintit prea multe.
N-a fost un an prea bun pentru mine.
- Nu ºtiu dacã þi-am zis, dar îmi pare rãu. - Pentru ce?
Pentru cã am plecat. Pentru cã nu þi-am spus adevãrul.
N-a fost uºor nici pentru mine.
Da.
Dupã ce avionul s-a prãbuºit ºi nu þi-au gãsit corpul am sperat cã nu erai în el.
De fiecare datã când suna telefonul, de fiecare datã cineva bãtea la uºã...
Cel mai rãu era cã nu ºtiam.
Cã n-am avut ocazia sã-mi iau rãmas bun de la tine.
Pânã la urmã, se pare cã n-a fost nevoie de "la revedere".
- În noaptea asta, când stãteam de vorbã... - Parcã nu s-ar fi schimbat nimic.
Cu excepþia tipilor care vor sã mã omoare.
ªi tu luptându-te cu tine însuþi. E ceva nou.
Poate mâine nu-þi vei aminti nimic ºi totul va fi neschimbat.
Livia, trebuie sã-þi spun ceva.
Ceva important s-a întâmplat dupã acel joc de poker.
- Credeam cã nu-þi aminteai nimic. - Nu-mi aminteam.
- Cineva m-a pus la curent a doua zi. - Super.
- M-am întors aici sã mai iau bani. - ªi te-ai întors sã joci?
Da, am avut o noapte groaznicã. Am pierdut aproape totul, cu excepþia...
Katie a venit sã mã ia. Ea... m-a scos din asta.
- De unde ºtia cã eºti acolo? - Nu ºtiu.
Tot ce-mi amintesc e cã dimineaþã m-am trezit cu ea stând lângã mine.
M-a vegheat toatã noaptea sã se asigure cã sunt bine.
Atunci a fost clipa când noi doi...
...ne-am cunoscut.
Trebuie sã ajung la jocul ãla. Dacã nu sunt acolo când vine Katie...
Voi nu veþi mai fi împreunã. Fãrã Katie, fãrã familie, fãrã fiu.
El nu mai pleacã nicãieri.
Te poþi întoarce acolo, sã-þi joci propriul rol.
Trebuie sã-mi iau banii.
Nu pricep. Trebuia sã fie aici.
- Unde puteai sã-i pui? - Nicãieri. Trebuie...
- El i-a luat. - Cine?
Tipul care mi-a distrus apartamentul. Mi-a furat banii.
- Vasser. - Da.
La naiba, e altul.
- Ce cauþi aici? - Ce mai faci, Hugh?
Ca ºi pânã acum.
N-o sã te mint. Nu mã simt bine cu un poliþist nesupravegheat în redacþia mea.
Stai liniºtit, doar îmi caut fratele. Toatã ziua am încercat sã dau de el.
- Nu eºti singurul. - Nici tu nu-l gãseºti?
Nu mai greu decât de obicei. De ce? S-a întâmplat ceva?
Nu, doar cã a lucrat cam mult în ultima vreme.
Dan are obiceiul sã lucreze dupã propriul lui program.
- Respectã termenele de predare? - A depãºit doar vreo 2 în 10 ani.
Câte în ultima lunã?
- Spune-i doar sã mã sune când vine. - Sigur cã da.
- De câþi bani e vorba? - Aveam în jur de 20.000$ în sertarul ãla.
- Tu n-ai auzit de bãnci? - Nu erau chiar legali.
- Ai ceva? - 242$ ºi 7 cenþi. E tot ce avea fostul "eu".
- Sunt de ajuns? - Deloc.
E nevoie de mai mult pentru a intra în joc, nu?
Mize mari. Nici mãcar nu mã aºez la masã fãrã 10.000, cel puþin.
Unde gãsim banii ãºtia la 1 dimineaþa...?
Da, super, perfect.
CD-uri vechi ale lui Dan
Haine de iarnã ale lui Zack
Will, salut, sunt Dan.
Scuze de deranj. ªtiu cã e târziu.
Am o problemã urgentã.
Nu e vorba de bani aiurea.
10.000? Alo?
Bunã, Alex, sunt Dan.
E o tâmpenie. Când am fãcut eu...?
ªtii doar cã þi-i dau înapoi.
Când nu þi-am dat eu banii înapoi? ªtii cã mã þin de cuvânt.
Da, bine. ªtii ceva, las-o baltã.
O nimica toatã. ªtii doar cã þi-i dau înapoi într-o sãptãmânã.
Las-o baltã. Cred cã ºtiu cum pot face rost de banii ãºtia.
Da.
Când îl mutã?
Am plecat.
Ce caut aici? Gândeºte, Livia, gândeºte.
- Salut. Nu e cam devreme? - Trebuie sã vorbim. Unde e Dan?
- Nu ºtiu, la muncã probabil. De ce? - Nu e la muncã. De acolo vin.
- E totul în ordine? - ªtiu ce e în debara. Am vãzut banii.
Ce bani?
- Spune-mi de unde sunt. - Nu ºtiu despre ce vorbeºti.
Jack, unde te duci?
Jack.
Jack, vorbeºte-mi.
Jack. Opreºte-te, te rog.
Unde sunt? Sunt la Dan?
- Poþi sã te opreºti o clipã? - Nu. Unde e fratele meu?
- Aº vrea ºi eu sã ºtiu. - M-am sãturat de jocul ãsta.
- Vreau sã-mi rãspunzi acum. - Jack, tu te-ai sãturat ?!
Vii aici urlând în fiecare zi o altã acuzaþie, cotrobãi prin viaþa noastrã privatã
Am motive întemeiate. Vã apãr de voi înºivã.
- Nu poþi fi poliþistul vieþilor noastre. - Trezeºte-te, Katie !
Aici erau mii de dolari furaþi aici. Poþi ajunge la închisoare. ªi Dan la fel.
Fiul vostru poate ajunge la orfelinat.
Vreau sã ºtiu unde sunt banii, acum.
ªtii ce ? Am terminat.
Bolnav sau în vizitã ?
Sunteþi bolnav sau vizitaþi pe cineva ?
- Doar în vizitã. - ªi eu.
Soþul meu a mâncat o conservã expiratã.
- Îmi pare rãu. - E ridicol. Pun data expirãrii pe capac.
Dupã ce îl scoþi, nu mai poþi citi nimic.
Crezi cã e vorba de otrãvire cu mercur ? Toatã noaptea m-am gândit la poluarea asta.
Armã !
- Ce s-a întâmplat ? - E o poveste lungã.
Avem o problemã. Am fost la tine acasã.
- De unde ai asta ? - Era în casã la tine.
- Ai fost la mine acasã ? - Da. Trebuie sã mergem.
- Eºti bine ? - Da.
Am vãzut-o pe Katie. Ea nu m-a vãzut.
- Ce ai mai vãzut ? - Þi-am vãzut casa, viaþa ta, Zack.
Apropo, e adorabil.
- Cred cã þi-a fost greu. - Meriþi sã fii fericit.
- Trebuie sã plec. - ªtiu. Ai idee ce trebuie sã faci acolo ?
Sã pierd mulþi bani ºi sã sper cã va apãrea Katie, cumva.
Atunci baftã. Sau ghinion.
Uite cine s-a întors ! Credeam cã þi-a ajuns pentru noaptea asta.
Cred cã mã simt norocos.
Intru cu o mie.
2.000.
5.000
De ce nu te odihneºti puþin ? Îþi pun niºte cafea.
Da, eu...
- Trebuie sã fac ceva mai întâi. - Ce ?
Sã vãrs.
La naiba !
Dan ?
Ce noapte lungã !
Poþi zice ºi aºa.
Liv...
Mi-ai salvat viaþa.
Mulþumesc.
Cred cã acum totul e aºa cum trebuia sã fie.
Da.
La revedere, Dan.
E un moment nepotrivit ? Eram prin zonã.
- Sigur cã nu. Ia loc. - Mulþumesc.
Ceva progrese cu bancnota aia ?
M-am cam înfundat, dar mai am niºte piste.
- Ceva promiþãtor ? - E greu de spus.
ªtii ºi tu. Sã dai de urmã la niºte bani furaþi e mai mult artã decât ºtiinþã.
Dacã mi-ai spune ce ai gãsit, þi-aº lua bucuros de pe umeri câteva din sarcini.
Mulþumesc, mai bine nu. E o chestie cam delicatã.
- Vreau sã-mi dai dosarele. - Scuze ?
Lasã prostiile. Nu ºtiu de ce, dar cred cã ascunzi informaþii într-un caz federal...
- Faci o acuzaþie foarte gravã. - Fi sigur cã aºa e.
Deci, fie îmi spui unde ai gãsit bancnota, fie voi începe sã-þi fac viaþa foarte grea.
Bine.
Vrei sã ºtii de unde am bancnota ?
O am de la fratele meu.
Traducerea ºi adaptarea : vallex@hotmail.ro