La multă vreme după prima lor întâlnire, două suflete s-au unit ca soţ şi soţie.
Începea epoca în care totul avea să renască întru ceva nou,
dar şi o vreme în care întâlnirile şi despărţirile
vor cădea pradă haosului şi suferinţelor destinului.
Se apropiau zorii lui 13 iulie 1789.
Pentru André Grandier, începea ultima zi prea lungă, dar, totodată, prea scurtă.
Episodul 38 În faţa destinului
După cum probabil ştiţi deja, vom pleca în piaţa Tuileries la ora 8.00.
Misiunea noastră e să supraveghem mulţimea înarmată.
Dar, în caz de răzmeriţă, trebuie să deschidem focul şi să o înăbuşim.
Continuaţi, vă rog.
În mulţime se vor afla părinţii şi rudele voastre.
Dacă vă voi da ordin să trageţi, probabil că nu mă veţi asculta.
Mi se pare firesc.
Voi spune ce gândesc... Nu, voi spune ce voi face.
E hotărârea mea şi numai a mea.
Voi renunţa la comandă,
pentru că bărbatul pe care-l iubesc nu va trage în oameni, la fel ca voi.
Îl voi urma. Dacă el va lupta alături de mulţime, mă voi alătura lui.
Sunt soţia lui André Grandier.
Vreau să-mi urmez soţul.
Oscar...
Spune, André.
Am ales să te urmez.
Dră comandant, nu trebuie să demisionezi.
Înainte să vii, am discutat între noi şi am hotărât că,
de va fi bătălie, vom lepăda uniforma şi vom trece de partea Revoluţiei !
Nu trebuie să renunţi.
Vom lupta alături de cetăţeni, sub comanda ta ! Aşa, vom fi mai puternici !
André...
Alain are dreptate, Oscar.
Doamnă comandant !
Avem încredere în tine.
Şi felicitări amândurora.
Mulţumesc...
Dle colonel Dagout.
Eşti de viţă nobilă.
Nu cred că vei veni alături de noi.
Nu pot !
Eşti liber să raportezi tot ce ai auzit aici.
Da, asta vreau sÄƒ fac. ÃŽnsÄƒ...
Ce ?!
Staţi ! Ascultaţi-l până la capăt.
Astăzi nu mă voi prezenta la datorie. Voi raporta probabil mâine sau poimâine.
Aveţi grijă de dv !
Domnule colonel...
Îl credeam o cătană ţeapănă şi obtuză.
Mulţumim, colonele.
În ordine ! Să pornim !
Înainte !
Da !
Paris, ora 8 dimineaţa
Piaţa Tuileries
Unde naiba au găsit puşti ?
Ieri nu le avea aproape niciunul !
Au jefuit aseară arsenalul de la Domul Invalizilor. Au luat 2300 de muschete.
Ascultaţi, ogari ai regelui ! Avem arme !
Faceţi loc, altfel o veţi păţi rău ! Mişcaţi-vă, mercenarilor !
Întoarceţi-vă în ţara voastră !
Potoleşte-te ! Nu foloseşte la nimic să-i întărâţi pe soldaţi !
Aşa crezi ? Probabil...
Imbecilii !
Michel !
Pe ei !
Foc ! Foc ! Foc !
13 iunie 1789. Un singur foc de armă a aprins flacăra Revoluţiei Franceze,
şirag nesfârşit de bătălii sângeroase începute din ambele părţi.
Doamnă comandant ! Doamnă Oscar !
Armata a început să tragă în oameni !
Parisul e un câmp de luptă ! Armata trage la întâmplare, în masă !
Piaţa Tuileries a devenit o baie de sânge !
Pe ei ! Foc ! Foc !
Mulţimea avea arme, dar nu era organizată.
Nu avea sorţi de izbândă în faţa ploii ucigătoare de gloanţe a armatei.
Retragerea !
Nu sporiţi inutil numărul răniţilor.
Eşti teafără, Rosalie ?
- Da, Bernard. - Să mergem.
Gărzile Franceze !
Ne-am întâlnit cu Gărzile Franceze !
- Fir-ar ! - Ascultaţi !
Nu vrem să luptăm cu voi.
Nu vreţi să luptaţi ?! Cum adică ?
Puteam să tragem în voi când vă retrăgeaţi.
Asta aşa-i...
Lăsaţi-ne să trecem.
Lăsaţi-i să treacă !
E doamna Oscar...
Voi trebuie să fiţi Compania B a Gărzilor Franceze !
Sunt Lambesque, comandantul Regimentului German de Cavalerie !
Rangul şi gradul militar !
Sunt Oscar François. Dar n-am nici rang, nici grad.
Retrageţi-vă, domnule Lambesque.
Altfel, mă obligaţi să deschid focul.
Ce faceţi ?!
Începând de astăzi, nu mai facem parte din Gărzile Franceze.
- Ce ?! - E adevărat.
Vă retrageţi sau nu ? Răspundeţi !
Retragerea !
Nu mai am nevoie de insigna militară !
Oscar !
Asta înseamnă că veţi lupta alături de noi ?
Întocmai.
Nu am încredere în voi. Cum aş putea ?
- Până acum, nu s-a tras niciun glonte. - Aşa e !
Vă prefaceţi că sunteţi cu noi, apoi ne veţi împuşca pe la spate !
Au fost câinii de pază ai familiei regale ! Nu ne putem încrede în ei !
De ce vorbiţi aşa ? Şi noi suntem...
Ce-i asta ?!
Ascultaţi ! Aşa este, am luat soldă de la Oscar.
Dar nu ne-am vândut sufletul !
Înapoi ! Nu mai avem încredere în soldaţi !
Doamnă comandant !
Au dreptate.
Am fost naivi.
Dar trebuie să-i convingem, neapărat !
Alain, ţine astea.
Oscar !
Vă rog, ascultaţi-mă !
Am fost aristocrată.
De aceea, n-am dreptul să spun nimic dacă voi fi împuşcată aici, pe loc.
Dar credeţi-mă !
Soldaţii mei, care m-au îndemnat să vin alături de voi, nu sunt ca mine !
Ei fac parte din Starea a Treia şi vă împărtăşesc idealurile !
În timp ce-şi primeau solda de la rege, aşteptau cu nerăbdare această zi !
Vă rog, aveţi încredere în ei.
Aveţi încredere şi luptaţi alături de ei !
Dacă trebuie să plătesc pentru asta cu viaţa, împuşcaţi-mă aici, pe loc !
Bernard !
Eu am încredere în Gărzile Franceze !
Şi în tine. Bine ai venit, Oscar François.
Mulţumesc, Bernard Châtelet.
Acela e omul lui Robespierre !
Da, e Bernard Châtelet !
Dacă Bernard are încredere în ei, atunci putem şi noi !
Aşa este !
Atunci, să ne unim forţele !
Da !
Salutare !
Bun venit printre noi !
Ştiam că va veni ziua asta, André !
Bernard !
Hai la luptă !
Rosalie !
500 de soldaţi din regimentul german se îndreaptă încoace !
Fostă Gardă Franceză, pe cai !
Abia aşteptam !
Aşteaptă, Oscar !
Ce vrei să faci ?
Vom opri ofensiva şi-i vom ţine în loc.
Între timp, voi ridicaţi o baricadă în piaţă.
O baricadă ?
Da. Din spatele baricadei, le veţi putea ţine piept soldaţilor mai bine înarmaţi.
Aţi înţeles ?
Am înţeles.
Atunci...
După mine !
Atenţie la mine ! Dezorientaţi-i şi atrageţi-le atenţia asupra noastră.
Apoi, fugiţi în direcţie opusă pieţei.
Ţineţi-i departe de piaţă făcându-i să ne urmărească.
Bine ! Atacaţi-i din flanc !
Suntem atacaţi !
Sunt Gărzile Franceze rebele !
Nu şovăiţi !
Ce ai păţit, André ?!
Revino-ţi !
Alain, nu mai...
Ochiul meu...
Peste ceaţă începe să se întunece.
André !
Tocmai acum !
Retragerea !
Am înţeles !
Bine !
Dă-te din calea mea ! Mişcă !
După ei ! Foc !
Capul jos, André !
Aduc un mesaj:
Oscar François şi cei 50 de oameni ai ei au trecut canalul St. Martin. Vin spre noi.
13 iulie, ora 15:00
După-amiază, armata şi cetăţenii luptau pretutindeni, cu încrâncenare.
Armata primise ordin să anihileze fosta Companie B.
Au ajuns !
Foc !
Retragerea ! Retragerea !
După ei ! Să nu scape niciunul !
LaSalle ! Întoarce-te !
Din 50 de oameni, mai trăiau jumătate.
Ar trebui să ne întoarcem în piaţa Tuileries.
Atâţia câţi mai suntem, nu mai putem lupta decât alături de Bernard.
Problema e să răzbatem până în piaţă.
Patrulele armatei sunt peste tot.
Dar trebuie să trecem !
Nu-i aşa, doamnă comandant ?
Atunci, mergem.
Am hotărât ! Nu-i aşa, André ?
Da, altă cale nu există.
Doamnă comandant !
André e rănit !
André !
Oscar...
André !
VA URMA
Traducerea: intellect după Live-eviL