Traducerea şi adaptarea: DonReid (c) www.subs.ro
O să te omor!
La naiba!
Bună. Soţul tău cu siguranţă te înşeală cu un artist din Dumbo
ce n-a fost împins afară de gentrificaţie.
Trebuie să închid. Soţul tău aleargă foarte rapid!
Nu mişca, neno...
În regulă, iată cele trei reguli ale mele pentru scris:
Prima, e dificil;
a doua, mereu va fi mai multă respingere decât acceptare;
şi a treia, încearcă să acorzi plăcere cu fiecare propoziţie.
Dar e uşor pentru tine să zici că mereu va fi mai multă respingere decât acceptare.
Eşti un scriitor publicat. Deja ai reuşit.
De fapt,
a doua mea nuvelă tocmai a fost respinsă.
Trebuie să-i dau înapoi avansul publisherului meu.
E destul de demoralizator.
Ca să ştii, ţi-am citit prima carte.
Nu sunt evreu, dar îmi place.
Mulţumesc.
A mai citit cineva
"I Pass Like Night" prima mea nuvelă?
În regulă. Ce-ar fi să facem un tur de clasă?
Fiecare din voi puteţi face un rezumat la ce plănuiţi să scrieţi.
Voi începe cu tine. Bună.
Vreau să scriu o carte ca Zadie Smith,
ceva care să spună cât de greu şi ciudat este să fii în viaţă
chiar dacă eşti de clasă mijlocie iar părinţii tăi sunt destul de iubitori.
Ar putea fi de asemenea şi despre bulimie şi anorexie.
- Eu aş citi cartea aia. - Mulţumesc.
Eu vreau să scriu o nuvelă
despre un om care ori este curier pe bicicletă
sau un vrăjitor paralizat.
Sau un curier paralizat. Nu m-am decis.
Mie îmi sună mai bine să-l faci pe tip vrăjitor paralizat.
- Sunt cei doi cenţi ai mei. - În regulă.
Asta voi face. Mulţumesc.
- Super. - Dacă e paralizat,
oricând şi-ar putea scăpa bagheta. E amuzant.
Te rog nu-mi spune cum să-mi scriu povestea. Mulţumesc.
Stai. Stai!
E rÃ¢ndul meu?
- BunÄƒ, Ray. - BunÄƒ.
- Noapte bună, profesor Ames. - Noapte bună, Bob.
- "Profesor Ames"? Tipul ăla e nebun? - Poate.
Toţii studenţii mei se află în multă durere mentală.
- Sunt ore de noapte pentru tine. - Noapte bună.
Noapte bună, Nina.
Jonathan, pentru prima ta oră.
Haide. Nu fii aşa tăcut.
- Cred că e super că eşti profesor. - Eu cred că e trist că toţi studenţii mei
- visează să scrie o carte. - Nu le-ai spus că nimeni nu mai citeşte?
Nici măcar eu nu mai citesc. Aveam o lumânare, dar am scăpat-o în tub.
Asta e Leah.
Ştie că sunt la bar.
Mi-a băgat telefonul pe dispozitivul ei de localizare prin GPS.
G.P.S.
Nu ştiu, George. Dacă n-aş avea nevoie de bani,
nu cred c-aş preda aşa ceva.
Îmi pare rău pentru problema ta cu banii, Jonathan.
Nu ştiu câtă muncă îţi pot da.
Noul publicator şi consiliul trebuie să apară mâine.
S-ar putea să trebuiască să tai chiar din pagini.
George, crezi că sunt terminat la 30 de ani?
Nu. Eşti prea tânăr să fii terminat.
S-ar putea chiar să fii încă în creştere.
Dar nu am talente pentru lume.
În modul acesta s-ar putea să trebuiască să mă mut din nou cu părinţii mei.
Ascultă, îţi prinde bine un mic eşec.
Îi va da nişte textură feţei tale.
Iar noi doi vom avea acelaşi orar.
- Ce vrei să zici? - Ratezi la 30 de ani, ai succes la 40.
Ai o mică perioadă neagră la vreo 50 de ani
iar apoi din nou urci la 60.
Dar nu vreau să ratez de la 30 până la 40 de ani.
Jonathan, îi trebuie timp unui om să-şi găsească forma.
Leah. Nu vrea să beau prea mult.
Avem prima oră de yoga mâine.
Eu oricum trebuie să plec curând. Trebuie să mă întâlnesc cu un client la ora 12.a.m.
- Nu ştiam că-ţi place yoga. - Nu-mi place.
Leah vrea să facem mai multe lucruri împreună.
Luăm de asemenea lecţii de cântat.
Yoga sună bine.
Nu fii ridicol. Probabil mă voi răni singur.
Singura chestie new age pe care vreau s-o fac
e să-mi bag o lumânare de aromaterapie în fund.
Alea nu sunt foarte largi?
Glumeam, George. Nu vreau să fac asta.
Credeam că vorbeşti serios.
Pentru că am avut o prietenă în anii '70
ce a încercat să mă stimuleze odată cu o lumânare de sabat,
ştii tu, acolo jos, dar am fost prea încordat.
- Lui mama îi plăceau lumânările de sabat.. - Doamne!
Ce s-a petrecut? Eşti bine?
Doamne, am avut o durere groaznică.
În piept? Ai o aspirină?
Contează foarte mult să iei o aspirină după un atac de cord.
N-am avut un atac de cord. A fost în penisul meu.
A fost ca un curentaj de fantomă.
N-am mai simţit niciodată aşa ceva.
Groaznic. Ai putea avea un anevrism în penis.
- Nu, nu spune... - Trebuie să mergi să la urolog, George.
- Jeffrey. - Da, dle. Christopher?
Încă unul, te rog. E o urgenţă.
Medicală.
Jonathan Ames?
Da.
Mă bucur să te cunosc.
Mersi frumos că ai venit.
- Vrei să-l cunoşti pe Doris? - Sigur.
Haide, fetiţo. Iat-o.
Bună, Doris.
E preferata mea.
Cu ce te pot ajuta, ofiţer Drake?
Am o problemă mare:
Ai distrus vreodată un dispozitiv de stocade date?
Da, jucam table pe internet
şi mi-am virusat grav laptopul.
Nu, vreau să distrugi...
hardul altcuiva.
Al cui este hardul?
E stânjenitor.
Vezi tu, cu câţiva ani în urmă
am început să merg la donjonul ăsta... ştii tu, s&m.
Şi vreau să-mi şterg numele din calculatorul lor.
- De ce vrei să-ţi ştergi numele? - Se pare că nenorocitul acela de loc
a spălat bani de droguri iar acum va fi anchetat.
- Înţeleg. - Cariera mea de ofiţer de poliţie
e în joc... căsătoria mea, totul.
Eu antrenez echipa de fotbal a fiicei mele în Maspeth.
Nu pot să fiu dat în vileag.
Înţeleg. Cu toţii avem nevoie de secretele noastre.
Mulţumesc.
Ştiu că tocmai am zis că toţi avem nevoie de secretele noastre,
dar dacă nu te deranjează întrebarea, ce-ţi plăcea să faci la donjon.
Studiez sexualitatea umană.
Ei bine...
AI auzit vreodată de feminizare forţară?
- Da. - Da? De asta aveam eu parte.
Când aveam opt ani,
sora mea mai mare şi câţiva dintre prietenii ei,
m-au îmbrăcat într-o uniformă de fată cercetaşă...
ştii tu, o cămaşă mică, pantaloni, ruj...
toţi cei opt metri.
Au spus că eram o fetiţă frumoasă
şi... ştii tu, m-a marcat cu ceva.
Eu am încercat pantalonii mamei mele când aveam 15 ani
şi mi-au plăcut, dar nu se potriveau.
Am făcut-o doar o dată.
Eşti norocos, pentru că de mine s-a prins.
Trebuie s-o fac cam o dată pe lună.
E ca şi cum aş ovula.
Nu mă înţelege greşit. Îmi place, dar...
mă şi sufocă.
Se apasă pe mine.
Asta a zis şi Ahab despre Moby Dick...
"Mă infinitizează."
Da, sigur.
Nu vreau să fiu nesimţit,
dar pot sta pe Doris?
N-am mai stat niciodată pe un cal. Sunt evreu.
Bineînţeles. Haide.
Dacă faci asta pentru mine mă voi lăsa definitiv.
Chestia asta e ca un semn.
E şansa mea de a începe de la capăt.
Da.
Mâine acele dispozitiv de stocare va fi distrus.
Mulţumesc.
Nasul meu se apropie de mine
într-un mod tare super.
E bine.
Ştii, Stela, eşti cel mai bun lucru din viaţa mea.
Ba nu sunt.
Eşti. Dacă nu te-aş fi avut pe tine, n-aş fi avut nimic.
Ai multe.
Ai... ei bine, predai acum.
E şcoală de noapte.
De asemenea ajuţi oamenii ca detectiv privat.
Neliceenţiat.
Ţi-ai putea obţine liceenţa.
Nu, am încercat deja.
E multă hârţogăreală implicată.
Şi trebuie să fii un poliţist retras sau soldat.
Eu n-am purtat niciodată o uniformă.
Când eram copil, eram prea agitat să mă înscriu în echipa de cercetaşi.
În regulă.
Eu sunt cel mai bun lucru din viaţa ta.
Ţi-am spus.
Nici măcar nu încerci.
Ba da. Meditez.
Ai spus că meditaţia face parte din asta.
Asta vine la sfârşitul clasei.
Eu am trecut direct la sfârşit. Învăţ repede.
Hei. Mecca nu e aşa?
Nu, înţeleg. Tăiem din pagini.
Dar ştiu că încă pot scoate o revistă de calitate.
Va fi mai mult decât tăiatul câtorva pagini, George.
Fiecare curea trebuie strânsă.
Fără prânzuri în cele patru sezoane.
Ce? Nu nu.
Am avut o masă în restaurant de 20 de ani.
Acolo am servit prânzul cu Saul Bellow, cu Jackie O.
Şi fără chestii ca "oranjainah".
Aşa am salvat eu "The Dallas Monthly"
şi "The Salt Lake City Weekly."
E super. Sunt reviste minunate,
dar trebuie să pot duce oamenii la prânz.
- Pe cine? - Pe oameni importanţi...
priete... surse, surse importante şi contacte,
- unii din ei îmi sunt prieteni, da... - George.
Nu te mai potriveşti în acest fel de jurnalism.
E un comisariat superb la etajul al treilea.
Da?
Ştiu că e ceva minuscul,
dar îmi place orangina.
La fel şi întreg stafful.
Am fost la Sorbonne în 1969
şi am avut o prietenă franceză, normal.
De fiecare dată când serveam o orangina,
mă întorc pe bulervardul Saint-Michel.
George, opreşte-te.
Lumea publicatorilor s-a schimbat.
Fără orjianah.
În legătură cu întâlnirea consiliului, ce va avea loc ceva mai târziu,
- vor spun o mică rugăciune. Nu te intimida - Da. Ascultă,
nu vreau să fiu nepoliticos,
dar tu eşti de la drepturile Creştine
sau te ocupi de toate revistele pe care ei le cumpără?
Repar,
dar politic, dar eşti interesat,
nu mă ocup de drepturi, dar sunt libertariană.
Scuze.
Mulţi oameni se gândesc la mine ca la un liberal de modă veche,
dar sunt un fel de cabinet libertarian chiar eu.
Sunt responsabil fiscal,
dar scăpat de sub control sexual.
Bine.
Ţie ce-ţi place să faci?
E prima mea dată,
dar sunt deschis la idei.
Oferiţi un fel de opţiune...
un meniu în care să pot încerca câteva chestii?
Sigur, putem începe cu un joc de începător.
Odată ce va începe sesiunea, îmi vei spune învăţătoarea Florence.
Sincer? Florence se numeşte şi mama.
Eşti infantilist. Mă duc să aduc nişte scutece.
Nu, nu, fără scutece. M-am gândit să spun asta.
Ştii tu? E doar o coincidenţă.
Nu sunt prea multe femei ce se numesc Florence.
E Florenct Nightingale, un oraş Florence în Italia...
care de fapt este Firenze.
Nu mai vorbi. Eu mă duc să mă schimb.
Iar când mă voi întorace, vreau să te văd gol,
şi să stai cu faţa în jos cu fundul în aer.
Nu-ţi atinge penisul!
Haide, haide, haide.
Haide, haide.
Da?
Are treabă acum.
- Ce naiba faci? - Nimic.
M-am gândit că am putea juca de-a v-aţi ascunselea
cum am făcut cu mama, ştii tu,
prima mea învăţătoare Florence.
Eu sunt cea ce dictează ce se petrece în sesiunea noastră,
nemernic castrato!
Gura. Dar respect limitele.
Care va fi cuvântul tău de siguranţă?
- "Ajutor"? - Nu, eu prefer cuvântul "eunuc".
Cred că un cuvânt cu o singură silabă ca "ajutor" e mai bine. E mai rapid de zis.
Gura.
Simt că nu eşti interesat de mine.
Nu te-a interesat ce părere am de asta.
- Nu e adevărat, Leah. - Pentru mine e adevărat.
Nu ţii la ce ţin eu.
Mi-a plăcut ora de yoga, bine?
Abia aştept de chestia limbajul prin semne.
Am exersat. Priveşte asta.
Înseamnă "miroşi urât după ora de yoga."
Nu e vorba de ore, Ray.
Tu eşti cea care a zis că ar trebui să facem lucrurile împreună.
Da, dar e mai mult de atât.
Ştiu că nu prea ştiu cum să spun chestiile corecte.
Doar că...
dă-i drumul.
Cred că trebuie să fiu singură.
Am trecut de la căsătoria mea pentru a fi cu tine.
N-am mai fost de una singură de pe la vreo 20 de ani.
Nu ştiu cine sunt.
Încerci...
încerci să te desparţi de mine?
Da.
- De ce? - Îmi pare rău, Ray.
- Nu sunt fericită. - Nimeni nu e fericit!
Părinţii mei sunt împreună de 40 de ani!
N-au fost fericiţi nici măcar o secundă!
Ray, îmi pare rău. Voi pleca, bine?
Vreau să fiu singură. Voi pleca.
Eunuc. Eunuc!
- Eunuc! - Ce? nu te-am putut auzi.
Am zis eunuc.
Ar trebui să auzi cuvântul de siguranţă al unei persoane.
Îmi pare rău. Hai să luăm o pauză oricum. Îmi oboseşte braţul.
Costumul ăsta de piele a mai fost spălat de la ultimul tău client?
Nu poţi spăla pielea.
Aşa este.
Îmi plac însă pantofiorii din piele.
Îmi aminteşte de pijamalele pe care le purtam când eram mic.
Îmi plăcea să le pun după ce făceam baie.
Apoi mai vizionam puţin la televizor.
Eşti un vorbăreţ, nu-i aşa?
- Scuze. - E în regulă.
Eşti drăguţ.
Ce cu te ocupi? Nu trebuie să-mi spui,
dar îmi place să-mi cunosc clienţii.
Ei bine...
sunt un scriitor în necesitate.
Tocmai mi s-a respins a doua nuvelă.
Am început să predau pentru prima dată aseară.
- Sincer? Unde? - Atelierul scriitorilor metropolitani.
Au acele cutii verzi în tot oraşul
- cu broşuri. - Am luat o lecţie acolo.
Poate mă poţi ajuta.
Am putea face un fel de schimb.
Eu ţi-aş putea da o sesiune gratis iar tu mi-ai putea citi manuscriptul?
Poate.
Îţi spun că am o carte super în mine.
Munca mea? Sunt aşa multe poveşti.
Toată lumea e în aşa multă durere.
- Toată lumea în hol! - Ce naiba e aia?!
Florence, pleacă de aici, te rog.
- Tammy! - NYPD!
În regulă, toată lumea. Poliţia! Treceţi în hol.
Nu poliţia. Nu poliţia.
Băieţi, băieţi, întoarceţi-vă acolo.
Ofiţer Drake, sunt eu Jonathan!
- Treci pe Doris. - Doris.
- Ai distrus driveul de stocare? - Da.
Super.
- De ce eşti îmbrăcat în piele? - Am avut o mică sesiune cu Florence.
E ador. E foarte simpatetică.
- Trebuie să cobori! - Ce? Nu mă poţi duce înapoi în Brooklyn??
- Nu am portofelul la mine! - Nu e posibil.
Îmi pare rău. Coboară!
Dar ce să fac?
Nu ştiu, dar nu-i pot lăsa pe ceilalţi să ne vadă împreună.
Dar sunt închis în gluga asta!
Îţi voi trimite o factură cu cheltuierile mele!
Mulţumesc!
Haide!
Telefoanele cu taxă.
- Operator. - Aş vrea să dau un apel cu taxă inversă.
Alo?
Da, accept taxele.
- Ray, am nevoie de ajutor! - Leah s-a despărţit de mine.
- Sunt la Falcon Hood. - Ce?
Leah s-a despărţit de mine. Sunt la Flacon Hood.
Nu pot vedea nimic.
E ca şi cum ochii mei au fost pictaţi în negru.
Ray, e groaznic, dar ascultă!
- Eu sunt închis într-o glucă reală. - Uite, trebuie să închid.
Nu vreau să plâng la telefon. Sunt foarte lacrimos.
Ascultă, eşti un prieten bun. Mersi că ai sunat.
Ray!
Ce zici de aia?
Scuze.
George, suntem încântaţi să-ţi urăm
o "ediţie" pentru familia media Wellstone.
Mulţumesc. Mă bucur să fiu un membru nou.
- Mă simt ca un copil. - Bun.
E tradiţia noastră să începem întâlnirile cu o rugăciune către Domnul.
- Da. - Deci...
Tatăl nostru, care ne eşti în ceruri...
sfinţească-se numele Tău.
Vină împărăţia Ta, facă-se voia Ta,
precum în ceruri aşa şi pe pământ.
Trebuie să vorbesc cu dl. Christopher!
Lucrez aici!
George! George!
Intrusul ăsta zice că vă cunoaşte, dle. Christopher.
Habar nu am cine este.
- Sună la 911. - Nu! George! Sunt eu!
- Jonathan. - O, Doamne.
Jona...
Mă ocup eu de asta. Mulţumesc frumos.
E prieten de-al dvs, dle. Christopher?
E scriitor pentru revistă.
Mă întorc imediat. Terminaţi rugăciunea fără mine.
Eu mă lupt pentru viaţa aceste reviste
iar tu apari îmbrăcat... într-un costum S&M?
Lucram sub acoperire la un caz într-o pivniţă S&M.
Mi-am pierdut telefonul mobil şi portofelul. Nu am avut de ales.
George, îmi pare rău.
Aşteaptă acolo. Mă întorc imediat.
Stai stai stai, George.
Mă poţi scoate din gluga asta? Sunt închis.
Doamne.
Ce voi face cu tine, Jonathan?
Vă rugaţi acolo?
Întoarce-te.
Cred că Leah s-a despărţit de Ray.
Ce?
E groaznic.
Sper că va fi bine.
Ţi-ai făcut programare la urolog?
Nu, nu încă.
Dacă te doare, spune-mi.
Gluga asta e foarte încuiată.
Dacă mă doare, voi spune eunuc.
- Ce? - E cuvântul meu de siguranţă.
Eunuc.