Hei, Challenger, unde ai pus praful de puşcă ?
Pe raftul de sus, între nitroglicerină şi...
- De ce ai nevoie de praf de puşcă ? - Fără nici un motiv.
Nu cred că ai detonatoare jos,
cabluri sau aprinzătoare cu laser ?
Aprinzătoare cu laser !
Ce naiba mai pui la cale ?
Mă gândeam doar. Gardul electric este destul de bun.
Un gard electric în mijlocul junglei,
făcut din cupru luat de lângă un cuib de T-Rex şi
alimentat de o moară de vânt este destul de bun ?
Cred, dar m-am gândit că, dacă am adăuga şi un teren minat...
Un teren minat ?
În două zile vom fi în balon, zburând spre casă.
Haide ! De câte ori aţi încercat să plecaţi deja !
Personal, nici nu le mai număr.
A devenit un mod de viaţă.
Cum crezi că se va desfăşura de data asta ?
Domnişoară, lasă-mă să îţi fac o scurtă
introducere în elementele de bază ale meteorologiei moderne.
George ! Nu avem timp pentru cursuri. Balonul nu se va încărca singur.
Finn, ceea ce George încearcă să-ţi explice este faptul că,
o dată pe an, vânturile care înconjoară acest platou, îşi schimbă direcţia.
Şi, o dată pe an, atunci când cerul e clar, noi zburăm spre casă.
Încercaţi să zburaţi spre casă, vrei să spui.
Adică, de ce să riscaţi ? Ştiţi cât bine aţi adus aici ?
Eu cu siguranţă, da.
Veronica, ştii foarte bine că
primul lucru pe care îl vom face când ne întoarcem la Londra este
să organizăm o expediţie de revenire pe platou. Nu te vom uita.
- Sau pe Malone. - Sau pe Summerlee.
Asta este ceea ce mi-a scris Malone în scrisoarea sa.
Indiferent unde călătorim, vom fi mereu împreună, într-un fel.
Bine. Tipii ăştia încarcă balonul
şi eu nu mai am nimic de ambalat aşa că
hai să verificăm cuibul de T-Rex
înainte ca cineva să înceapă să plângă.
Deci, tu şi Malone...
chiar sunteţi meniţi să fiţi împreună ?
Este exact ce ai spus despre locuitul aici.
N-am ştiut ce am avut până...
Până când nu ai mai avut.
I-am spus lui Ned că am putea fi prieteni. La ce mă gândeam ?
Dacă Malone ar fi fost aici acum,
crezi că ar fi sărit în balon şi ar fi plecat la Londra ?
El a rămas prima dată când au încercat să plece,
dar dacă el ar fi fost încă aici,
cred că aş fi mers cu el, doar pentru o vizită.
Te-am prins.
Este ca şi cum o parte din mine ar vrea să vadă cum ar fi lumea
în secolul XX, oraşele şi oamenii,
înainte ca totul să fie aruncat în aer în timpul meu.
Dar, o altă parte din mine, nu vrea să părăsească locul.
Mai ales pe tine, Vee.
Îmi va fi dor de tine, Finn.
Crezi că asta ne face ca nişte surori, poate ?
Da !
Cine ştie ce îi face pe ceilalţi.
Familie.
Familia lui Finn. Îmi place cum sună.
Tu ştii totul despre acest loc. Ce este asta ?
Nu ştiu. Nu am mai văzut aşa ceva.
Crezi că e un fel de miraj ?
Lui Challenger i-ar place.
New Amazonia ?
Oh, îmi vine să vomit !
Vee, de aici am venit eu !
Suntem în viitor ?
Şi nu suntem singure !
- Acolo ! - Fugi !
Nu mă face să aştept !
- Yahoo ! - Continuaţi să alergaţi, fetelor !
La începutul secolului trecut,
un grup de exploratori merg să caute o lume preistorică.
Motivaţi de ambiţie,
de dorinţe secrete,
de setea de aventură
şi de căutarea unei poveşti extraordinare,
ei se împrietenesc cu o frumuseţe neîmblânzită.
Blocaţi pe un tărâm ciudat şi sălbatic,
fiecare zi înseamnă căutarea disperată o unei căi de ieşire din...
LUMEA DISPĂRUTĂ
Traducerea şi adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca
INIMA FURTUNII
- Ce e chestia aia ? - Maşina Slavers-ilor !
Dacă ne prind ne duc pe terenurile petrolifere !
Ne-am întors ?
Ne-am întors !
Ce mai faci, Arthur, cum se simte azi gândacul meu preferat ?
Gravitaţia ! Iei în greutate.
S-a terminat cu dulciurile pentru tine, fiule.
Oh, eu nici măcar nu m-aş deranja cu asta.
Avem deja un exces de greutate.
Sunt sigur că putem găsi ceva mai puţin important să abandonăm,
un ou sau două de dinozaur. Sau o puşcă, poate.
- Uh-huh ! - Oh !
Oh, Marguerite ! Nici nu te gândi să le treci fraudulos prin vamă !
Tu îţi împachetezi valorile tale, eu pe ale mele.
Eu o să iau ce aţi găsit în cuibul T-Rex-ului.
Asta a fost partea uşoară !
Challenger, s-a întâmplat ceva ciudat,
pentru câteva secunde, am fost în New Amazonia.
În viitor vrei să spui, în anul 2033 ?
Sigur arăta ca timpul meu şi suna ca el.
Dar te-ai întors fără efecte asupra sănătăţii.
Doar urechile mele încă mai ţiuie.
Nu ştiam că automobile pot fi aşa zgomotoase.
Acest lucru este foarte curios.
Eu cred că aţi experimentat "şocul de după".
Un tremur secundar al dislocării temporale creată de
maşina mea de tele-transport, atunci când ne-a dus pe toţi în epoca lui Finn.
Oh, asta e tot.
O altă zi, un alt mister.
Cel puţin arborele de cauciuc este departe de incubator.
Arborele de cauciuc !
Balonul este reparat ! Nu avem nevoie de mai mult cauciuc !
Nu, nu, nu, Marguerite. Roxton are dreptate.
Ar trebui să avem provizii pentru urgenţe.
Nu vrem să părăsim platoul doar pentru a ne găsi blocaţi
în mijlocul pădurii tropicale amazoniene de data asta, nu-i aşa ?
Oh.
Challenger, cu ce hrăneşti gândacul ăsta ? Cu plumb ?
Două mistere într-o zi !
Anglia va părea destul de plictisitoare când ne vom întoarce.
Crezi că vom ajunge acasă în acest an ?
Nu ştiu dacă chiar vreau.
O să-mi lipsească acest loc.
Inclusiv vremurile petrecute împreună.
Chestia asta miroase groaznic.
Încearcă să nu dai pe mâini sau pe haine. Nu vei reuşi să mai scapi de el.
Niciodată ?
Nu fără o spălare serioasă.
Ceea ce, desigur, nu aş sugera.
Te oferi să-mi speli hainele ?
Desigur. Orice numai să te scot din ele.
Cred că devii prea îndrăzneţ, lord Roxton.
Păstrează-ţi mintea pentru muncă.
Iar pleci.
Vezi, se simte ca şi cum vrei întotdeauna să te îndepărtezi de mine.
Sunt chiar aici, lângă tine.
Haide, nu poţi nega.
Sunt chestii minore, cum ar fi "nu am timp pentru o cafea, seara".
Vorbind despre felul de abordare a problemelor.
Nu mă priveşti în ochi în timpul conversaţiilor ca aceasta.
Sunt doar preocupată să am mintea limpede
pentru a face faţă problemelor, dacă ne întoarcem în Anglia.
Putem face totul împreună, la fel cum ne-am susţinut unul pe altul şi aici, pe platou.
Viaţa mea de acasă este foarte complicată.
Din ce mi-ai spus, sunt sigur că este.
Aceasta este diferenţa, vezi ? Mi-ai spus.
Ştiu destul de multe despre viaţa ta complicată.
Inclusiv faptul că ai putea fi reîncarnarea unei preotese Druid.
Eu tot nu cred asta.
Atunci cum explici semnul din naştere de pe omoplat ?
Este exact la fel ca cel de pe trupul mumificat.
Bine. Nu e nevoie să-mi reaminteşti ! Eu am fost cea care l-a găsit.
Deci...
Dacă nu crezi în coincidenţe, ce explicaţie raţională ai ?
Acum parcă eşti Challenger ! Să te convingi că totul aici are o explicaţie simplă.
Sună rezonabil pentru mine.
Cred că misterele acestui platou
nu se termină niciodată şi ar trebui o bibliotecă plină de cărţi
pentru a le explica.
Destul de uşor de înlocuit când mă întorc la Londra.
Acest barometru ar putea fi de ajutor în determinarea altitudinii.
- Este ciudat. - Ce e ciudat ?
Presiunea aerului a fost în creştere în această dimineaţă, aşa cum mă aşteptam.
În creştere. Este un lucru bun ?
Da. Asta înseamnă că vânturile locale vor sufla ca să ne îndepărtăm de platou.
Dar acum presiunea scade.
Şi scăderea este un lucru rău.
Da. Dacă presiunea barometrică continuă să scadă, vântul va sufla spre platou.
Deci, nu vom zbura de aici azi.
Uneori, instrumentele ştiinţifice pot da lecturi false, Finn.
Îl voi verifică cu altimetrul din balon.
Sigur. De ce nu ?
Ce face Veronica ?
Mmmm, ea este bine.
Dar maşina care ne-a urmărit aproape a ajuns-o.
Nu sunt surprins.
Ea nu a mai văzut un automobil vreodată.
Trebuie să fie ciudat,
vreau să spun, să creşti aici şi să ştii totul despre lumea din afară,
dar să nu o vezi niciodată.
Acum cred că ea nu va mai vrea.
Vee mi-a spus că dacă Malone era încă aici,
probabil, ar fi mers cu el pentru o vizită.
Nu cred că Veronica poate părăsi platoul.
De ce nu ?
Ai văzut ce s-a întâmplat în acea zi la mormântul tatălui ei.
Veronica este următoarea în linie pentru a o înlocui
pe mama ei ca Protector al platoului !
Dar ea nici măcar nu ştie ce înseamnă asta !
Tu eşti omul de ştiinţă, chiar crezi
toate chestiile astea despre mama ei că ar fi într-un loc numit Avalon ?
Multe lucruri ciudate s-au întâmplat.
Mai ales aici.
Lucruri şi persoane ciudate.
Sigur putem transporta asta ?
Dacă nu vrei să facem două călătorii.
Aş prefera să nu fac niciuna.
Aici ! Gata ?
Când vrei tu.
Ce este asta ?
Este New Amazonia !
Cel mai urât oraş pe care l-am văzut şi pe care nu vreau să-l văd din nou.
La fel cum a spus Veronica şi Finn.
Care a fost explicaţia lui Challenger pentru asta ?
Unde s-a dus ?
Înapoi de unde a venit, sper.
Acum unde suntem ?
Castelul vrăjitoarei.
S-a terminat ?
Trebuie să fi fost un fel de iluzie optică.
Asta ne pune în trei locuri diferite, în acelaşi timp.
Să ne întoarcem la căsuţa din copac.
Da !
Dacă ai putea ecloza...
Raptori la Grădina Zoologică din Londra.
Asta este reţeta pentru dezastru !
Presiunea barometrică este încă în scădere.
Conform acesteia, ar trebui să fim în mijlocul unei furtuni.
Dar nu e nici o adiere de vânt.
Cerul este...
Salut !
Ce anomalie atmosferică remarcabilă.
Poate că este acelaşi fenomen întâlnit de Veronica şi Finn.
Asta este !
Am găsit-o !
Doamne Dumnezeule !
Tu eşti William Maple White !
Ne-am mai întâlnit ?
Ca să spun aşa, ai murit în faţa mea acum trei ani.
Deci, după ce ai ajuns în acel sat nativ, ghidul meu m-a condus la tine.
Dar tu delirai.
Erau chinurile finale ale unei infecţii masive
produsă de ceea ce am recunoscut ulterior
a fi o rană cauzată de un Tyrannosaurus Rex.
Ai întrebat de jurnale,
ai şoptit ceva...
şi apoi ai murit.
Cu toate acestea, iată-mă aici, sănătos tun.
Poate că nu eşti cine spui că eşti.
N-ar fi prima dată când am întâlni un impostor.
Dr. White, în ce an crezi că suntem ?
Nu cred, ştiu ! 1919.
Este, de fapt, 1922.
Imposibil !
Cu toate acestea, eşti aici, sănătos tun.
Ai experimentat vreun fenomen atmosferic optic
cu distorsiuni ciudate ale luminii ?
Suntem într-o pădure tropicală, Challenger !
Lumina nu este niciodată la fel de la un moment la altul.
Dr. White,
cred...
că ai trecut printr-o replică temporală,
rezultată din perturbarea progresiei normale a timpului.
Tu eşti cel care pare deranjat.
Descoperirile tale sunt cele care m-au adus pe acest platou !
Un loc cu fenomene extraordinare care ar uimi restul lumii şi totuşi
tu refuzi să-ţi deschizi mintea la minunile sale.
El nu este aici pentru minuni, Challenger.
Marguerite ne-a spus de ce el este aici.
Pentru a regla o datorie.
Ce prostie e asta ?
Eşti dezinformată.
Atunci de ce ai venit aici ?
Acest loc unde suntem, chiar aici...
este intersecţia unei vaste
reţele de linii de energie a pământului.
Exact centrul Platoului !
Dr. White, am cartografiat platoul de când am ajuns şi pot să te asigur,
căsuţa din copac este departe de a fi centrul său.
Un enunţ care arată exact cât de puţin ştii.
Locuiesc aici de trei ani.
Challenger, tu singur ai spus că
hărţile noi nu se potrivesc ce cele vechi ale mele.
Că unele locuri par să-şi fi schimbat poziţia.
Asta este adevărat.
Topografia platoului nu este statică.
Nu e nevoie de o dezbatere.
Ai o lopată ?
Vino, Marguerite, nu mai e mult !
Mai zici că o să-ţi fie dor de acest loc ?
Devine din ce în ce mai rău !
Acesta este pyroglyph-ul lui Malone.
Asta s-a întâmplat acum câteva luni.
Acum, pe unde o luăm la căsuţa din copac !
Pe aici... Sper.
Nu e amuzant, Roxton !
Uite dovada.
Aceşti markeri sunt aici de milenii.
Ei formează un cerc în jurul centrului.
Deci, căsuţa din copac este centrul Platoului.
Potrivit hărţii dr-ului White, cel puţin.
O piatră triunghiulară cu o spirală,
exact ca pandantivul mamei.
- Nu poate fi o coincidenţă. - Nu cred că este.
Tu spui că aceasta este intersecţia
liniilor de energie ale platoului.
Aceasta nu este doar intersecţia, este originea.
Este sursa pentru tot !
Este ceea ce caut.
N-am citit nimic despre asta în jurnalul tău.
De unde ştii ce este sau nu este în jurnalul meu ?
Ce se întâmplă dacă căsuţa din copac nu mai este la locul ei ?
Unde ar putea fi ?
Într-o zi ca cea de azi, ar putea fi oriunde !
Hai să nu devenim paranoici încă, Marguerite.
Ţine-ţi pălăria şi s-o luăm de la început.
Oh, la naiba.
Conchistadorii ?
Nu, nu se poate ! Nu în acest secol.
Vreau să spun, că nu au fost conchistadori în America de Sud pentru încă 300 de ani !
Spune-le asta lor, Roxton.
Roxton !
Căpitan John Roxton.
Maior lord John Roxton, de fapt.
- Cine eşti tu ? - Ferdinand Perez.
În slujba regelui Filip al II-lea al Spaniei.
Orice titlu ai avea,
zilele tale de jaf pe pământ spaniol s-au încheiat.
Aruncă armele !
Sau vei muri !
- Asta nu sună prea prietenos. - Tăcere, femeie !
- Tu... - Acum, Marguerite.
Permite-mi să-ţi apăr onoarea.
Whoa, exact unde trebuie !
După ei ! Prindeţi-i ! După ei !
După ei ! Duceţi-vă !
După ei !
Dr. White ?
Printre lucrurile din rucsacul tău este jurnalul şi
o placă fotografică a unui pterodactil.
Te rog, scoate-le şi lasă-mă să-ţi arăt dovada mea.
Le-am păstrat cu mine mereu,
jurnalul tău şi această placă fotografică.
Sunt cele ce m-au inspirat să vin aici.
Acesta este scrisul meu, desenele mele !
- Asta e imposibil ! - Duplicate exacte !
Jos este ultima notă.
Dr. White,
cred că ai venit în timpul nostru cu mai puţin de o zi
înainte de a fi atacat şi ucis de T-Rex în 1919.
Dar dacă te întorci cu noi la Londra, cu balonul, vei schimba soarta.
Aceasta este dovada de care am nevoie că viitorul poate fi schimbat !
Pot avertiza lumea că războiul o va distruge în secolul XXI !
Miliarde de vieţi vor fi salvate şi lumea va rămâne întreagă !
Şi tu, William Maple White,
vei fi omul care a făcut totul posibil !
Despre ce nebunie tot vorbeşti ?
Cum poţi şti ce se va întâmpla în viitor ?
Finn, tânăra femeie cu arbaleta, s-a născut şi a trăit în secolul XXI.
Dr. White, cred că este timpul să citeşti jurnalele mele.
Cred că i-am pierdut, John.
Acum, îmi poţi spune despre ce a fost vorba ?
Identitate greşită, cred.
Nu mă aburi cu asta ! Acel om te-a recunoscut !
Nu fi ridicolă, Marguerite !
Zilele tale în care jefuiai s-au terminat, a spus el.
Nu am nici o idee despre ce a vorbit el.
Ba da ! Şi, din moment ce am fugit cu tine ca să-mi salvez viaţa,
cred că-mi datorezi o explicaţie !
Oh, uite cum se schimbă soarta !
Bine.
Dacă suntem într-adevăr în secolul al XVI-lea,
omul acela îl caută pe strămoşul meu.
De ce ?
Pentru că, căpitanul John Roxton a făcut avere
jefuind galioanele spaniole încărcate cu comorile incaşe destinate Spaniei.
- Nu-mi vine să cred. - Este adevărat.
Şi pentru eforturile sale făcute în numele coroanei britanice,
regina Elisabeta I l-a făcut lord şi i-a dat un teren.
Moşia familiei Roxton de la Avebury ?
Da. Asta ţi-a satisfăcut curiozitatea ?
În tot acest timp m-am gândit că strămoşul tău a fost un mare om de stat !
A fost, după asta, a slujit în marina britanică.
A fost un pirat !
A fost un corsar în slujba reginei.
Un pirat, pe care îl mai poţi numi, tăietor de gâturi,
picior de lemn ! - Marguerite, el nu a avut
un picior de lemn sau un papagal !
Nici măcar un plasture pentru ochi ?
Nu.
De ce, lord John Roxton...
nu aş fi suspectat vreodată că ai avut un trecut aşa de plin de culoare ?
Se pare că avem mai multe în comun decât ai crezut.
Vreun alt secret întunecat pe care vrei să mi-l împărtăşeşti ?
Căutaţi, trebuie să-i găsim !
Secretele de familie vor trebui să mai aştepte.
Bine, Marguerite, voi avea nevoie de un pic de putere de foc în plus.
Ce ?
- Marguerite ? - Aduceţi-l în faţa justiţiei !
Roxton !
Druizii.
Te căutam, Morrighan.
Ce ?
A venit timpul să mori.
Ce lucru drăcesc e ăsta !?
Lăsaţi-mă să vă demonstrez practic.
Ce crezi că faci !?
Oricine credeţi că sunt, vă asigur că greşiţi !
Eşti o preoteasă Druid. Numele tău este Morrighan.
Te-ai descurcat bine pentru că ne-ai scăpat atât de mult timp.
- Nu, nu poate fi adevărat ! - Domnia lui Bochra s-a sfârşit.
Eu sunt liderul druizilor acum...
- Şi ştiu ce ai făcut. - N-am făcut nimic !
O furtună se apropie, chemată de puterile tale întunecate.
O furtună care, tu speri că va distruge lumea.
Ce ?
Singura modalitate de a opri furtuna este de a te ucide.
- Luaţi-o ! - Oh !
Să te ucid chiar aici ?
Splendid, îmi dai de ales ?
De unde ai luat aceste arme ?
Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune.
- Unde e vasul tău ? - Nu am nici un vas !
- Am venit aici cu un balon. - Câine englez !
Nava ta este ancorată undeva pe acest râu şi o să trebuiască să-mi spui unde !
Uite, cred că m-ai confundat cu un strămoş îndepărtat.
Nu există nici o confuzie.
Acum şapte zile, în largul coastei Venezuelei,
ai jefuit şi scufundat două galioane spaniole !
Oh, înţeleg. Atunci ce caut eu aici ?
Ai venit la ţărm ca să ascunzi marfa furată.
Nu ! Nu asta s-a întâmplat.
Nava ta era supraîncărcată. Nu ai avut de ales !
Căpitanul John Roxton a fost un marinar foarte capabil.
Ştiu asta. După ce v-a tras-o,
el s-a întors în siguranţă în Anglia. - Minciuni !
Inelul !
Acest inel a aparţinut comandantului navei pe care a scufundat-o !
Tu ai furat de la incaşi, strămoşii mei au furat de la tine.
Spaniolii nu fură de la nimeni.
Vei muri pentru asta !
Vee !
Acolo !
Suntem încă aici !
Dacă Marguerite şi Roxton au fost prinşi într-una din asta...
Cel puţin sunt împreună.
Barometrul este în continuare în scădere.
După toate indicaţiile, ar trebui să fim în mijlocul unei furtuni devastatoare.
După toate indicaţiile.
Tocmai ţi-am citit jurnalele.
Nu e nici un gram de adevăr în ele.
Zei înşelători, spirite salvate,
demoni fără trup, Winston Churchill !
Tu te numeşti om de ştiinţă ! ?
Deci, tu susţii că în cei doi ani de când cauţi platoul
nu ai întâlnit niciodată fenomene inexplicabile de ştiinţa obişnuită ?
Existenţa dinozaurilor poate fi explicată cu uşurinţă.
În ceea ce priveşte alte ciudăţenii,
tot ce am auzit au fost poveşti de mâna a doua spuse de localnici.
Şi cele două femei de afară ? Protectorul platoului
şi cea găsită în viitor ! Huh !
Iată furtuna noastră.
Acesta nu este un tunet.
Ce este chestia aia ?
Olandezul Zburător.
Deci spune-mi, dr. White,
cum explică ştiinţa ta obişnuită acest lucru ?
Un dirijabil prins într-o furtună, nici mai mult, nici mai puţin.
Acum spune-mi, cum îţi explici această dispariţie extraordinară ?
Acest dirijabil a fost aici, acum un an.
Distorsiunile atmosferice au deschis o fereastră în timp.
Vrei să spui că aşa am ajuns eu aici ?
Dacă acesta este centrul platoului,
cred că el acţionează ca un magnet.
Ca şi cum trecutul, prezentul şi viitorul sunt atrase de el !
Dar, mai rapid şi mai aproape ca niciodată.
Este ca şi cum platoul se pliază în sine !
Un alt dirijabil ?
Nu ! Doar furtuna lui Challenger.
Să te ia dracu', Challenger !
Centrul platoului este o sursă de energie care ar putea da omenirii
controlul asupra vieţii şi a morţii ! Dar ai stricat totul !
Eu !?
Cu fata din secolul XXI !
Ai smuls-o din continuum,
ca... ca şi cum ai trage de un fir liber,
ea nu mai este unde ar trebui să fie şi aşa totul se destramă !
Tu ai pus în mişcare distrugerea iminentă a platoului !
Nu ! Faptele sunt împotriva ta.
Finn este de pe acest platou.
Cum poate fi distrus în timpul nostru când el există încă în viitor ?
Ai adus-o pentru tine şi acum asta meriţi !
Dar eu nu rămân ! Plec de aici.
Nu fi prost ! Unde te duci ?
Ştiu drumul de ieşire de pe platou.
Veronica ! Finn ! Opriţi-l !
L-ai auzit, doctore. Nu pleci nicăieri.
- Poţi să mă opreşti ? - Vrei să pariezi ?
Nu ! Finn ! Nu asta merită !
Voiam doar să-l înţep un pic.
Ce s-a întâmplat ?
S-a întors în timpul său.
Înapoi la acea întâlnire fatală cu T-Rex.
Acum secretul de a pleca de pe platou a murit cu el.
Nici mama mea nu a putut scăpa de destinul ei.
Poate că nimeni nu poate.
Acum, ce mai este ?
Vezi cum se învârte acul busolei ?
Cred că acesta este motivul.
Aceste ferestre mişcătoare vor să ajungă la căsuţa din copac.
Însă gardul electric creează un câmp magnetic care le respinge.
Deci, suntem în siguranţă.
Nu la nivelul prezent de putere.
Dar dacă pot obţine o altă linie de la moara de vânt,
pot genera un câmp magnetic suficient de puternic
pentru a perturba aceste ferestre.
Şi atunci vom fi în siguranţă.
Dar Roxton şi Marguerite ?
Tot ce putem face este să sperăm că
vor fi reveniţi din timpul în care se află,
la fel ca tine şi Veronica.
Deci, singura întrebare este acum, cine merge cu cel de-al doilea cablu.
Ce îţi reaminteşte această spirală ?
Un jacuzzi, vortex, maelstrom.
Ce conexiunea crezi că este între aceşti markeri, copacul
şi faptul că părinţii mei au ales să construiască casa lor aici.
Ştiu că spirala este un motiv suficient de comun în multe culturi, Veronica.
Inclusiv Zanga.
Zanga cred că lumea se va sfârşi atunci când totul este adus împreună şi
zdrobit de o singură scânteie.
Lumea se sfârşeşte ?
Nu pentru încă câteva miliarde de ani, Finn.
Este o poveste ciudată, Veronica.
Dar eu pot povesti alte zeci ca aceasta auzite în ţări de peste tot din lume.
Poate, doar poate, au toate o bază comună !
Ce s-a întâmplat cu Arthur ?
Şi-a făcut un cocon !
Challenger, gândacii nu fac coconi !
Atunci poate el nu este un gândac.
Voi rămâneţi înăuntrul liniei de siguranţă, eu mă duc la moara de vânt.
Dacă întâlnesc ceva neobişnuit, trag de cablu de trei ori şi voi mă trageţi înapoi.
Challenger...
Noroc !
Noroc la noi toţi.
Challenger !
Trage-l ! Trage-l !
Challenger !
A dispărut.
Challenger !
- Trebuie să mergem după el. - Nu, nu cred că putem.
Orice ar fi, este peste tot în jurul nostru !
Mai bine stăm înăuntrul gardului electric.
Gardul nu trebuia să facă un fel de zgomot ?
Nu mai are curent !
Ceva trebuie să se fi întâmplat la moara de vânt !
Atunci, nu mai e nimic care să ne protejeze.
Trebuie să avem grijă de noi acum.
Ce naiba ?
Cine eşti tu ?
Te-am întrebat ceva !
Mă auzi ?
Ce înseamnă asta ?
Vreau o explicaţie !
Nu !
Nu vedeţi cum sunt îmbrăcată, eu sunt dintr-un timp şi loc diferit !
Dacă este adevărat, atunci cum ai ajuns aici ?
Nu ştiu !
Semnul tău din naştere îmi spune cine eşti.
Sacrificiul trebuie să înceapă imediat.
Furtuna se apropie.
Ce furtună ? Nu este nici un nor pe cer !
După cum este profeţia, aceasta va fi bruscă şi fără avertisment,
dar furtuna va veni.
Continuă !
Cercetaşii ar fi trebuit să se întoarcă până acum.
Unde sunt ?
- Ne-am rătăcit ? - Nu.
Oamenii mei vor găsi pasajul.
Eu şi prietenii mei, ei bine,
încercăm să plecăm de pe acest platou de trei ani.
Nu mai vorbi prostii !
În ce an suntem ?
Suntem în 1580.
1580 !
Oh, ce rău.
Este îndoielnic că vei ajunge acasă la timp pentru marea invazie.
Ce invazie, huh ?
Peste opt ani, regele tău va trimite o flotă de nave pentru a cuceri Anglia.
Cât de glorios va fi, nu-i aşa ?
Să vă zdrobească ca pe nişte gândaci ce sunteţi !
Da. O bătălie pe mare...
care va rămâne în istorie.
Marea Armada spaniolă umilită de o flotă pe jumătate cât ea.
Habar nu ai.
Spania nu va fi niciodată învinsă.
Ei bine, uh...
Să nu spui că nu te avertizez !
Prindeţi-l, după el !
Prindeţi-l, repede !
După el !
Aici au lucrat...
Nu îl putem abandona.
Jurnalele lui Malone ?
Pentru Challenger, când se întoarce.
De unde vine asta ?
Este un con de lumină.
Finn, este ca o piramidă, ca aceasta !
Ce înseamnă ?
Este un semn de la Protector, un semn de la mama mea.
Semnul meu !
Finn ! Este rândul meu, este timpul meu !
Timp pentru ce ?
Pentru a salva platoul.
Şi pe prietenii noştri, dacă pot.
Când eşti gata.
Finn, trebuie să găsim centrul.
Arthur, stai !
Centrul căsuţei ?
Finn ! Ştiu unde este !
Îţi aminteşti când am mutat mobila ?
Mobila ! Semnele pe care le-am găsit pe podea !
Mama mea le-a pus acolo pentru mine.
Ştia că voi avea nevoie de ele într-o zi.
Deci, ce urmează ?
Ce se întâmplă ?
Eu... nu ştiu !
Vee, cred că ar trebui să plecăm de aici !
Nu pot !
Simt ca aici trebuie să fiu.
De unde ştii ? Vreau să spun, ceea ce faci te-ar putea ucide !
Trebuie să încerc !
Vee, ce se întâmplă ?
Piramida de lumină...
şi furtuna întunericului.
Veronica, nu face asta !
Veronica !
Finn !
Iat-o !
Nu aici.
Am prins-o !
Bine, veniţi după mine, a luat-o pe aici.
Haideţi, pe aici !
Mişcaţi-vă ! Mişcaţi-vă !
Bine !
Nu-l lăsaţi să scape !
Încă patru.
Cred că voi avea ceva necazuri aici.
Aici vei muri, porc englez !
Mai multe necazuri.
La comanda mea, încărcaţi !
Marguerite, oriunde ai fi, poate e mai bine decât aici.
Haideţi !
Corpul tău va fi sigilat în acest mormânt,
pentru eternitate.
Locul unde eu şi Roxton am găsit cadavrul,
nu este deloc reîncarnare ! Acel corp era al meu !
Acesta...
va pune capăt puterilor întunecate.
Dacă mă ucideţi nu rezolvaţi nimic.
Marele cerc al vieţii !
Să nu lăsăm această furtună teribilă să ne devoreze !
Ia acest suflet întunecat.
Trimite-ne înapoi...
Roata strălucitoare.
Furtunile vin şi se duc tot timpul !
Să fie adusă înapoi lumina !
Roxton ! Unde eşti ?
Te rog, vorbeşte cu mine.
Eşti capabil să vorbeşti ?
Este anul 4666.
Cine a spus asta ?
Nu eşti om de ştiinţă ?
Nu eşti cea mai deşteaptă minte a secolului al XX-lea ?
Nu aş merge chiar atât de departe.
Ai fi fost dacă nu am fi intervenit.
Intervenit ?
Ce vrei să spui ?
- Cine eşti tu ? - Tehnologie.
Suntem acum forţa dominantă pe pământ.
Maşini care gândesc ? Nu, nu-mi vine să cred !
Este un loc mai bun acum.
Un loc liniştit.
Omenirea şi-a găsit în cele din urmă chemarea.
Dar dacă ţie, George Edward Challenger, ţi se permite să trăieşti,
această evoluţie naturală nu mai este posibilă.
Ce ?
Vrei să spui că pot preveni acest coşmar ?
Icarus, extrage cortexul cerebral.
Trebuie să-l studiem şi să învăţăm.
Nu se poate !
Ce ţi-au făcut ?
Tu ţi-ai făcut-o.
Şi noi îţi mulţumim.
Mamă !
Nu ştiu ce trebuie să fac !
Ajută-mă, te rog !
Am crezut că vei veni la mine !
Am crezut că-mi vei arăta !
Mamă ! Asta trebuie să fac ?
Salvez platoul sau îl distrug !?
Sunt eu Protectorul !?
Traducerea şi adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca
VA URMA (bineînţeles, e o glumă !)