BAZA LUNARĂ ALFA...
EXPLOZIE NUCLEARĂ MASIVĂ...
LUNA A IEŞIT DE PE ORBITA PĂMÂNTULUI...
ARUNCATĂ ÎN SPAŢIUL COSMIC...
ALERTĂ ROŞIE ! ALERTĂ ROŞIE !
SPACE: 1999
Traducerea şi adaptarea Virgil G.N.
Baza Lunară Alfa, raportul situaţiei:
La 892 zile după ieşirea Lunii de pe orbita Pământului,
Dr Helena Russell înregistrează:
Tocmai ce am trecut printr-o furtună spaţială... durata 42 de zile.
Senzorii noştri au descoperit o planetă de dimensiuni medii în cuadrantul de nord.
Comandantul Koenig o explorează.
Planeta prezintă o vegetaţie bogată.
Speranţa noastră e că s-ar putea dovedi locuibilă.
Maya ?
- Ce spun senzorii ? - Temperatura la suprafaţă, 23 de grade C.
Atmosferă respirabilă.
- Bine, hai să aterizăm ! - Bine.
Scurgere de oxigen din sistemul de susţinere a vieţii.
Preia tu, Tony !
Bine.
Patru ore până atinge nivelul critic.
Abandonăm misiunea ?
Nu.
Mergi înapoi pe Alfa şi vino cu un alt Eagle. Maya şi cu mine vom continua supravegherea.
Am înţeles.
Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig. Comunică !
Eagle 1 a suferit o defecţiune şi se întoarce pe Alfa.
Maya şi cu mine vom continua supravegherea,
până când Tony se întoarce ca să ne ia.
- Mai putem face ceva, comandante ? - Păstrăm legătura.
O să vă contactez la fiecare 30 de minute, ca să vedem că sunteţi în regulă.
Vorbim în jumătate de oră. Terminat !
- Sunt comestibile. - Grozav !
Canibalilor ! Criminalilor !
Veţi fi pedepsiţi, aşa cum canibalii şi ucigaşii
merită să fie pedepsiţi.
Sezonul 2, episodul 8 Regulile jocului de pe Luton.
Koenig către Alfa. Koenig către Alfa. Răspunde Alfa !
Koenig către Baza Lunară Alfa. Răspunde Alfa!
Criminalilor. Aţi comunicat pentru ultima dată cu Alfa.
- Cine eşti ? - Noi suntem judecătorii din Luton.
- Care e crima... - Distrugerea vieţii de pe această planetă.
Am cules o floare şi am mâncat nişte fructe din pădure.
Asta e crima voastră. Aţi ucis membrii ai societăţii noastre.
- Nu ne-am dat seama... - Dar suntem milostivi,
chiar şi cu criminalii de o aşa magnitudine.
Crede-mă ! Dacă am comis vreo crimă, a fost din ignoranţă.
O să vă dăm şansa să vă dovediţi nevinovăţia.
Aceştia sunt adversarii voştri... şi ei criminali din spaţiu
care au încălcat legile noastre.
Şi ei îşi susţin nevinovăţia prin ignoranţă.
Nevinovăţia voastră va fi testată în luptă.
Supravieţuitorii vor fi liberi.
Mişcă !
Ne trebuie o altă armă.
Dacă rupem măcar o ramură, or să ne condamne direct.
Da. Şi am face bine să nu ni se facă foame.
Haide !
Astea ar putea fi bune de vârfuri de săgeţi.
Vârfuri de săgeţi ?
Da. Indienii din America, folosesc săgeţi şi arcuri.
Am putea face un arc, dar avem nevoie de o coardă.
Pun pariu că putem face chiar şi o suliţă.
Chiar trebuie să-i ucidem ?
Maya... da, dacă vrem să supravieţuim.
Ei bine, poate că dacă ne arătăm, e un semn de bună credinţă.
E evident că nu vrem să le facem nici un rău.
E un punct de vedere.
- O să luăm legătura cu ei. - Da, dar mai întâi...
hai să ne asigurăm că punem ceva distanţă între noi şi ei,
ceva, cum ar fi, un canion.
Sunt pe urmele noastre.
Rămâi pe teren tare.
Poate să rupă chiar şi un munte cu mâinile goale.
Ai dreptate, Maya. Mai bine ni-i facem prieteni, decât duşmani.
Bună !
Nu vrem să luptăm cu voi. Vrem să fim prieteni.
Dar el nu vrea.
Nu suntem duşmanii voştri.
Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig. Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig.
Eagle 1 solicită aprobarea pentru aterizare.
Eagle 1, poţi să aterizezi !
Mulţumesc, Alfa. Aveţi un alt Eagle pregătit pentru mine?
Gata de plecare imediat ce aterizezi, Tony.
Mulţumesc, Helena !
Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig.
Yasko, pune planeta aia pe ecran.
- Unde este ? - Ar trebui să fie acolo.
Trebuie să fie. Verifică scanerele !
Nici o înregistrare.
Senzorii nu identifică nimic.
- Eagle 4 gata de decolare. - Anulează, Eagle 4.
- Ce ? - Anulează.
Trebuie să mă întorc pe planeta aia după comandant.
Tony, nu ştim unde e planeta aia.
Nu le place apa.
Poate că nu pot înota.
Rămâi aici.
Ascultaţi-mă !
Ascultaţi-mă, vă rog. Nu avem nici un motiv să ne luptăm.
Nu-i lăsaţi să ne pună să ne omorâm între noi.
Ascultaţi-mă !
Chiar dacă nu ne înţeleg, ar trebui să ştie că vrem le vorbim.
Poate că ei doar ucid, nu vorbesc.
- Râul îi mai întârzie puţin. - Poate că pleacă.
Nu, încearcă doar să găsească o modalitate de a-l traversa.
O să treacă puţin timp înainte să ne prindă din urmă.
Trebuie să găsim cumva o modalitate de a ne apăra.
- Ce e ăsta ? - Nu am mai văzut un astfel animal în viaţă.
Corzile astea pare că s-au strâng în jurul unuia.
O plantă să ucidă un animal ?
Hai să spunem doar că l-a eliminat în mod natural.
Koenig către Alfa. Koenig către Baza Lunară Alfa. Răspunde, Alfa !
Comandante Koenig, îţi iroseşti timpul preţios.
Îndreaptă-ţi atenţia spre salvarea vieţii.
De ce trebuie să ucidem, ca să ne salvăm vieţile ?
Pentru că astea sunt regulile pe Luton.
Nu achiesăm la regulile astea.
Sunt crude şi nedrepte.
Crude ? Nedrepte ?
Ne mândrim cu justiţia şi corectitudinea noastră.
Ca dovadă a corectitudinii noastre,
le-am dat adversarilor voştri abilităţi de a lupta împotriva voastră.
Altfel, lupta ar fi fost prea... dezechilibrată.
Nu vom lupta. Nu ne vom supune acestor reguli.
Ucide... sau vei fi ucis !
Am crezut că sunt împotriva uciderii.
Animalele trebuie că sunt doar o mică parte din formele de viaţă ale acestei planete.
E acceptabil să se omoare unele pe altele.
Mă întreb ce abilităţi le-au dat ?
Trei împotriva la doi, nu înseamnă deja şanse mai mari ?
Poate că un leu, sau un tigru i-ar putea elimina.
Nu, Maya !
Te-ar putea omorî indiferent de ce formă ai lua.
Ia stai, poate că putem folosi abilităţile tale, pentru a ne crea un avantaj.
Atunci am putea şti tot timpul unde sunt.
Nu rămâne prea mult într-un loc.
Maya, opreşte-l !
Trebuie să vorbim cu el.
Întoarce-te ! Întoarce-te, nu vrem să-ţi facem rău !
Umărul tău. Haide, stai jos. Vino !
Acum ştim ce abilităţi le-au dat Judecătorii din Luton la doi dintre ei.
Unul are puteri fenomenale, iar celălalt a putut să se teleporteze.
Acum era pe malul celălalt al râului şi în următoarea clipă, era pe ăsta.
Dacă poate face aşa ceva, de ce nu încearcă să se salveze ?
Poate că li se permite să-şi folosească abilităţile doar o singură dată.
Da, poate.
- Oricum, mulţumesc ! - Nu trebuie să-mi mulţumeşti mie.
Atunci voi mulţumi păsării pentru acuitatea vederii şi leului pentru răgetul teribil.
Oh, scuză-mă, dar trebuie să opresc sângerarea.
Nu mă băga în seamă, nu doare chiar atât de tare.
Fii atent când te mişti.
Bine, mami ! Nu o să mă murdăresc ca să o infectez.
Tot ce-ţi trebuie, e doar puţină odihnă.
Bine şi puţină pace şi linişte.
Chestia e că nu vom avea parte de asta.
Mai bine luăm ăsta cu noi.
Dă-mi-l mie !
- E prea greu pentru tine. - Mai bine încetezi să mă protejezi !
- Eagle 4 către centrul de comandă. - Spune, Tony.
Senzorii mei nu identifică nimic.
- Era de aşteptat, nu-i aşa ? - Ai voştri ?
Încă nimic. Şi eu încă mai cred că nu eşti în toate minţile.
Când mă apropii de planetă, sau de locul în care trebuia să fie planeta, verific din nou.
- Ai grijă ! - Poate că o să am contact vizual !
Ar trebui să ai copilot.
Nu vreau să mai las şi pe altcineva să rişte.
Nu uita de marja de siguranţă.
Îmi aduc aminte doar că le-am promis lui John şi Maya că mă întorc după ei.
Maya, mai bine ne mutăm din nou.
Mai bine te odihneşti !
Trebuie să fim aproape de locul une Eagle a aterizat, atunci când o să revină.
- Eşti slăbit. Trebuie să mănânci. - Sigur.
Ce ai spune de nişte fazan la capac, sparanghel olandez,
stropit cu un mousse de ciocolată şi o cafea expresso ?
Nişte bulion şi poate un pui. Un iepure.
- Ori carne de vită. - Sigur, are toate ingredientele necesare.
Planeta asta nu are prea multe astfel de ingrediente.
Poate că nu au ucis toate animalele. Nu toate ierbivorele.
Ai văzut tu vreuna ?
Singura pasăre pe care am văzut-o, ai fost tu.
Dacă-ţi schimbi forma, nu sta prea mult timp într-un loc.
Nu trebuie să le oferim ocazia să te prindă.
Şi avem nevoie de arme. Lancea asta nu e de ajuns.
- Avem companie, nu-i aşa ? - Da.
Ai grijă !
Oh, nu poţi merge mai departe.
Cine a spus că nu pot ?
- Ceva întrebări ? - Da...
De ce te-am implicat în asta ?
Mai bine verifici zona.
Sunt multe schelete de animale, de-a lungul acestei creste.
Pare că sunt în formaţie.
În formaţie de luptă.
Ar putea fi, dacă animalele au făcut aici un ultim punct de rezistenţă.
Animalele au distrus plantele din vale, pentru a-şi apăra spatele.
Îţi poţi imagina ce luptă a avut loc aici, pe marginea acestei stânci ?
Şi animalele au pierdut.
Da.... Mai bine verifică pe unde sunt prietenii noştri, da ?
Da.
- Nu pot să văd nimic de aici. - Aruncă o privire mai atentă.
Bine.
Tu trebuia să te odihneşti.
Da. O să o fac imediat ce termin asta.
Am avut o privelişte bună, dar nu am văzut decât unul.
- Mă întreb unde e celălalt. - Pe undeva prin vale.
- Ce faci ? - E un bolo.
Demult, pe Pământ,
oamenii primitivi... au inventat o armă foarte eficientă.
Un bolo ?
Te pot ajuta ?
Adu-mi mai multe pietre de mărimea asta. Nu, puţin mai mari. Şi rotunde.
Eşti în regulă ?
Ei bine, doare doar când râd.
- Poftim ? - E o veche glumă de pe Pământ.
Nu e amuzantă.
- Ei bine, pe Pământ, este. - Acum 50 de ani.
Bine, spune-mi şi tu o veche glumă de pe Psychon.
Scuză-mă, Maya. Nu am vrut să-ţi răscolesc amintirile alea triste.
Amintirile sunt triste... exceptând sfârşitul.
Psychon era un loc fericit.
De asta nu am abandonat-o nici atunci când am aflat că ne confruntăm cu un dezastru.
Fratele tău a plecat.
Fratele meu, ca şi tatăl meu, Mentor, făceau parte din Înaltul Consiliu Ştiinţific.
Ştiau că nu e nici o speranţă pentru planeta noastră, atunci când a început să erupă.
Aşa că fratele meu, alături de alţi o mie au plecat în spaţiul neexplorat,
preferând să-şi încerce şansele acolo, decât să se confrunte cu o moarte sigură.
Au găsit o altă planetă ?
Nu am mai auzit de ei.
Sau de ceilalţi care şi-au construit nave spaţiale şi au plecat...
când temperatura de pe Psychon a continuat să crească.
Dacă destrămarea planetei era inevitabilă...
Mentor de ce nu a plecat ?
Visul tatălui meu a fost să refacă Psychon,
şi să o facă planeta frumoasă care a fost odinioară.
Nimeni nu i-a împărtăşit acest vis.
Au plecat cu toţi, preferând să-şi încerce şansele în necunoscut.
Dar dacă fiecare...
om de ştiinţă de pe Psychon ştia ce o să urmeze,
Mentor de ce a continuat să se încăpăţâneze ?
Nu a fost doar încăpăţânat.
Era îndrăgostit.
Mormântul mamei mele era pe Psychon şi el nu ar fi părăsit-o.
Dar tu ?
Oh, a încercat să mă determine să plec... dar nu am vrut.
Nu l-am putut lăsa singur.
- Ar fi trebuit să te convingă. - Nu înţelegi.
El chiar a crezut în miracolul reformării lui Psychon.
Şi am fost prinsă şi eu de acest vis.
Mentor era un mare om de ştiinţă.
Şi îmi mai era şi tată.
Ştiam că ar fi putut face... orice.
- Nu văd nimic. - Da...
Trebuie să ţii neapărat să faci asta.
Puterea de foc, Maya.
Într-o situaţie de luptă, nimic nu e mai convingător ca puterea de foc.
Dar tu, comandante, ai avut fraţi ?
Surori ? Mamă ? Tată ?
Nu ai avut pe nimeni ?
- Am avut o soţie. - Ai avut ?
- Voi nu aţi avut războaie pe Psychon? - Nu.
Spre deosebire de planeta voastră, aveam o singură rasă, religie şi un singur guvern.
Planeta noastră a fost atât de bogată în resurse, încât nu au existat clase sociale.
În 1987...
toată ura de pe Pământ, dintre rase...
clase sociale şi religii... a ajuns la apogeu.
Războiul a fost la nivel global... şi a fost înspăimântător.
În cele din urmă, războiul ăsta a pus capăt tuturor războaielor
pentru că supravieţuitorii şi-au dat seama că...
dacă ar mai fi existat încă unul... ar fi dus la dispariţia omenirii.
Adică... oamenii ucid oameni
doar pentru că sunt diferiţi ?
Asta-i dezgustător.
Singura virtute a unui război... dacă ar exista vreuna...
a fost că a distrus totul.
Oamenii au realizat că dacă...
vor să supravieţuiască... trebuie să lucreze împreună.
Să se accepte reciproc pentru ceea ce sunt.
Aşa că au început să creeze un nou model...
o civilizaţie minunată.
Dar, pentru soţia mea, asta a venit prea târziu.
A căzut victimă a acelui război.
Cum arăta ?
Arăta ca...
Helena.
- O armă ! - Seamănă cu a noastră.
- Şi e acolo jos. - Ai grijă, ştiu că suntem în alertă.
Şi arma lui e acolo, dar nu-l văd pe el.
- Trebuie să fie acolo jos. - Nu-l văd pe nicăieri.
Vântul bate în direcţia asta. Bine !
Vino ! Haide să ne retragem.
Dacă nu mă înşel...
tocmai am descoperit ce-a de-a treia abilitate oferită lor de către judecători.
Poate că nu-i putem vedea, dar sunt pe acolo pe undeva.
Maya, ne-am putea folosi de miros.
Găseşte-l, Maya !
Eagle 4 către Alfa.
- Eagle 4 către Alfa. - Spune, Tony.
M-am apropiat de locul unde ar trebui să fie planeta.
O vezi ?
Nu.
Dar vă am pe voi pe monitor. Pe mine mă vedeţi pe ecran ?
- Da. - Dar planeta ?
O să încercăm din nou. Yasko !
Tony, nu putem da de planeta aia.
Şi tu nu poţi rămâne veşnic acolo.
Ba da, pot. Trimite un Eagle să mă realimenteze.
E în regulă ! E în regulă !
E în regulă. Hei....
Oh... eşti mai bine acum ?
Ce am făcut ? Am leşinat ?
Nu. Ai adormit.
Cât timp am delirat ?
Nu-mi place să mai am un astfel de coşmar.
Bine. Dacă asta te face mai fericit... ai delirat.
Şi asta-i rău, nu ?
Trebuie să te curăţ.
Trebuie să găsim nişte apă.
Judecători de pe Luton... eliberaţi-o pe ea şi rămân eu aici.
- Nu vom interveni. - O să-i las să mă ucidă.
Nu.
Nu poate rămâne aşa mai mult de o oră. O să fie zdrobită.
Eliberaţi-o pe ea şi mă puteţi ucide pe mine !
Nu putem.
Sunteţi judecătorii de pe Luton ! Puteţi face orice !
Ar fi împotriva regulilor de pe Luton.
Aşteaptă ! Te rog... te rog... Aşteaptă ! Aşteaptă !
Eagle 4 către centrul de comandă. Nava Eagle de realimentare a ajuns.
- Are şi un pilot care să te înlocuiasacă. - Nu am nevoie de un pilot să mă înlocuiască.
Nu fi încăpăţânat, Tony. Lasă-l pe el să preia.
În nici un caz, Hellena. Alfa îşi poate permite să piardă doar un singur om.
Conform computerului nostru, eşti foarte aproape
de poziţia acelei planete.
Conform instrumentelor mele de bord, sunt chiar periculos de aproape.
- Asta am spus şi eu. Prea aproape. - Încă aştept să am contact vizual.
Lasă-ţi mai mult spaţiu, Tony. O mică eroare de calcul şi eşti zdrobit.
Nu am starea de spirit pentru calcule greşite, Hellena.
Cât intenţionezi să stai acolo ?
Pentru totdeauna, dacă e nevoie.
Suntem... suntem nişte proşti dacă ne luptăm.
Nu vreau să te ucid, dar trebuie.
Tu... mă înţelegi ?
E plăcerea judecătorilor de pe Luton
de a ne lăsa să comunicăm în timpul luptei.
Dă-i ei drumul din cuşcă.
- Va fi zdrobită ! - E regretabil,
dar necesar ca voi doi să muriţi, pentru ca eu să fiu eliberat.
Maya...
Ucide-l !
Ucide-l şi veţi fi liberi !
Nu ! Nu o să-l ucid !
Ucide criminalul care a comis o crimă pe Luton. Ucide-l !
Nu !
Voi sunteţi criminalii !
Ne-aţi fi putut opri înainte să distrugem plantele şi să rupem florile.
Ţi-ai învins inamicul. Eşti liber !
Îţi place să vezi moarte !
Ţi-ai dori ca toţi cei de aici să moară
doar pentru aţi satisface pofta de moarte !
Ascultaţi-mă. Ascultaţi-mă !
Ascultaţi-mă !
Pleacaţi. Pleacaţi !
Sunteţi liberi !
Am verificat şi reverificat, Alfa.
Conform computerului meu, sunt pe planetă şi totuşi nu văd nimic.
Bine, Alfa, am găsit planeta.
John şi Maya, vezi dacă poţi lua legătura cu ei.
Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig, Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig.
Ne-au lăsat să putem lua legătura cu Alfa.
Fac orice să scape de noi, înainte să înceapă vreo revoltă.
Baza Lunară Alfa, către comandantul Koenig.
Baza Lunară Alfa, sunt Maya. Comunică !
Eagle 4 poate ateriza dacă îi comunicaţi poziţia voastră.
Nu e nevoie. Avem contact vizual.
- De unde sunt asta ? - Din sere.
Tony mi le-a dăruit ca să mă înveselească, după tot acest calvar.
Şi ţi-a dăruit o plantă ? Ei bine, nimeni nu poate spune că Tony nu are simţul umorului.
Cred că Tony are nevoie de un simţ al umorului mai adecvat.
- Am crezut că e un gest drăguţ. - Şi eu la fel.
Dacă era după el, ţi-ar fi dăruit o bere groaznică !
- Drăguţ. Vrei şi tu una, Helena ? - Mi-ar place una.
Opreşte-te !
Fă-mi o favoare. Cât sunt eu prin preajmă numeni nu rupe nici o floare.
Du-o înapoi în seră !
Traducerea şi adaptarea: Virgil G.N.