Trage... şi înscrie !
Mulţumesc pentru locurile bune. Eşti cel mai tare !
Cu plăcere, beţivani maniaci ce sunteţi !
Scuzaţi-mă ! Sunteţi unul dintre jucători ?
Nu, slujba mea e mult mai bună, uriaşule.
Ştii ce fac ? Eu conduc totul pe stadionul ăsta.
În fiecare seară vin 17.505 oameni, aşteptându-se să se distreze,
iar eu am grijă de asta.
- Eşti unul dintre jucători ? - Ce ?
Tocmai ţi-am spus... Ce naiba-i cu tine ?
Da. Sigur.
Spune-i lui Springsteen că eu sunt şeful pe stadionul ăsta !
Nu-i spune asta. Spune-i că va avea tot ce doreşte.
Ai văzut vreo directoare de marketing bună de tot pe aici ?
Pe unde ai fost, omule ? Am o întâlnire după meci.
Cât timp avem ?
Opt minute şi 13 secunde.
- Pot face multe în timpul ăsta. - Serios ?
Poate n-o să am timp de mişcările mele deosebite.
Şi cum se cheamă aia în care spui: "Scuze, nu ştiu ce s-a întâmplat" ?
Amuzantă. Amuzantă, fata.
Amice, vrei s-o faci sau nu ?
Vreau. Sigur că da.
- Mă văd cu altcineva. - Şi eu mă văd cu altcineva.
- La mulţi ani, Ben. - Mulţumesc ! De unde ştiaţi ?
'Mneaţa.
Bun...
BEN DONOVAN DIRECTOR DE OPERAŢIUNI
La mulţi ani, Ben !
LA MULŢI ANI, BEN !
- Tu eşti şeful de la întreţinere, nu ? - Da.
Iar numele tău e Bob... Bobenson... Bobert ?
- Da. - Serios ?
Numele tău e Bob Bobenson Bobert ?
Acum doi ani mi-ai spus că vrei să auzi doar "da" de la mine.
E greu, pentru că nu pot răspunde întotdeauna cu "da" sau "nu".
Uită de asta, pentru moment. În seara asta e venit circul.
Dacă e gheaţă pe stadion, înghiţitorii de flăcări ar putea aluneca
şi să se înfigă în băţul care e aprins, în faţa tuturor copiilor drăguţi.
- Înţelegi ? - Da.
Acum nu ştiu dacă tot ţii cont de ce ţi-am spus atunci sau nu.
Uită de conversaţia pe care am avut-o acum doi ani.
Vrei să-i aduni pe toţi şi să găseşti o soluţie să topeşti gheaţa ?
Nu, nu, nu !
- Vrea să vorbim. - Asta nu-i a bună, frăţioare.
Topeşte gheaţa, Bobert.
W W T T A I C M W * I R R * O
Benjamin, vino înăuntru. Repede !
Cât de repede poţi.. Repede !
Crystal, înainte să te superi şi să-i concediezi pe toţi,
să ştii că mă ocup de chestia cu gheaţa.
Ai văzut vreo pastiluţă albă pe care scria ceva în spaniolă ?
Cred că nu-mi dau seama exact cât e de serioasă îngrijorarea ta.
Oare am luat deja pastila ?
Alo ?
- Da, cred că ai luat deja pastila. - Nu-mi place când e circul aici.
Clovnii mă îngrozesc. Sunt fericiţi ? Sunt trişti ?
De ce au buzunare atât de mari ?
- Despre ce vorbim ? - Cred că vorbeai despre clovni.
Nu-mi plac, Benjamin.
- Bună dimineaţa, frumoşilor. - Bună dimineaţa, Alonzo.
Eşti într-o stare imposibil de excelentă astăzi.
- Toate zilele sunt minunate, prietene. - Serios ? Toate ?
Dar ziua în care ai ratat pe gongul de final, în finală,
după care echipa noastră s-a mutat cu totul la Cincinnati ?
Ben, ai a fost cea mai frumoasă zi.
Atunci am încetat să mă gândesc doar la mine
şi am început să mă pun în slujba oamenilor minunaţi din San Diego.
Sigur, dar nu oamenii ăştia din San Diego ţi-au aruncat maşina în golf ?
Ba da.
- Într-un acces de suferinţă colectivă... - Ai ratat lovitura ! Ai ratat-o !
Ce faci ?
Trebuie să-mi scot medicamentul din sistem.
Cum stăm cu evenimentul de caritate azi ?
Caritate... Ce... ?
Am investit într-o pistă ilegală pentru curse de câini himalaieni.
Unul dintre câini l-a muşcat, se pare, pe un himalaian.
Acum am un coşmar himalaian de rezolvat.
Şi ca să contracarăm presa negativă, şi să ne îmbunătăţim imaginea,
atât aici, cât şi în Himalaia, Crystal Cohen s-a oferit să doneze
cu generozitate 50.000 $ pentru un grup de tineri săraci.
N-am putea să folosim banii să refacem locul ăsta ?
Tu eşti proprietarul, deci ar trebui să facem ce spui tu.
Stai puţin ! Eu sunt proprietara !
Vezi tabloul ăla ? Nimeni nu pictează oameni care n-au nimic, Benjamin.
Alonzo, asigură-te că ai un grup eterogen de copii pentru poza de grup.
Ştii tu, albi, negri...
Himalaia e în Asia, nu ?
Adu-mi şi un puşti asiatic.
Şi o să am nevoie de un fel de trofeu.
Să-l puneţi pe puştiul asiatic să-mi dea un trofeu.
Ai dreptate să baţi din palme, căci sunt nişte idei pătrunzătoare.
Benjamin, aproape uitam. Fiul meu e în biroul tău.
- Fiul tău ? Ai un fiu ? - Nu suntem apropiaţi.
Găseşte-i o slujbă. Să topească gheaţa. La mulţi ani !
Cum se descurcă noua ta asistentă ?
Heather ? E grozavă. Chiar îţi mulţumesc pentru ea.
Mereu punctuală, foarte drăguţă...
Reaminteşte-mi, ce-a făcut ? I-a dat foc unui tip ?
A fost o investigaţie, dar dovezile erau neconcludente.
- Da. - Dar tipul e bine, totuşi, nu ?
I-a dat foc, deci nu e bine.
Alonzo ?
Ce crezi că înseamnă când o tipă îţi trimite un mesaj
de genul: "Trebuie să vorbim ?"
Ciudat. Şi eu trec prin aşa ceva.
Înseamnă că ai ocazia să strângeţi relaţia.
- Ce poate fi mai bine de atât ? - Da, la asta mă gândeam şi eu.
- La mulţi ani, omuleţule. - Mersi.
"Omuleţ" ?
Bună dimineaţa, Heather.
- Bună dimineaţa. - Poţi să-mi faci o favoare
şi să afli cine a pus: "La mulţi ani, Ben !" pe tabela de scor ?
- Eu am făcut-o. - Mi-a plăcut !
Şi-ţi spun de ce mi-a plăcut...
Promovează un spirit de familie în care nimeni nu i-ar face rău altcuiva.
- Salut, Ben ! - Doamne, ce ?
E un tip în biroul tău. Şi e foarte frumos.
Bine.
- Salut. - Salut.
Mai e cineva cu tine aici ? Cineva mai atrăgător ca tine ?
Nu.
- Bine, sunt Ben. - Eu sunt Roman.
Deci eşti fiul lui Crystal. Cred că e îngrozitor pentru tine.
Da, n-a fost ceva fantastic.
Trebuie să-ţi găsim o slujbă. Ce pasiuni ai ? Ce aptitudini ai ?
Pasiuni...
Îmi plac vapoarele. Îmi place cum plutesc pe ocean.
- Bine. - Îmi plac filmele cu mafioţi !
Iar ca aptitudini...
Bun, ăsta e un loc incitant.
Organizăm convenţii politice, evenimente sportive, rodeo,
prezentări de lenjerie, fotbal, motocros... Te interesează ceva din toate astea ?
Nu ştiu ce sunt două dintre lucrurile astea...
- Bună. - Bună.
Îţi aminteşti de mine ? Ţi-am trimis trei mesaje şi nu mi-ai răspuns.
Cred că după cinci luni în care ne culcăm unul cu altul
ştii de acum cât mă înfurie mesajele fără răspuns.
Ştiu că am spus că nu vrem obligaţii
şi că am fost de acord cu această prietenie însoţită de "avantaje".
Dar în dimineaţa asta m-am trezit singură în apartamentul tău.
Ceea ce înseamnă că ai şters-o din propriul tău apartament.
Şi nu mi-am putut găsi chiloţii, pe care m-am trezit că-i scot din poşetă
vrând să plătesc pentru cafea.
Şi, deşi mi-au dat cafeaua pe gratis, am nevoie de mai mult.
- Cine-i ăsta ? - E Roman. Îi plac vapoarele.
Şi filmele cu mafioţi îmi plac.
Bună, Roman ! Sunt Alice.
Sunt directoarea de marketing.
- Nu te-am văzut acolo. - Păţesc mereu asta.
Noi doi chiar trebuie să vorbim.
Da, trebuie, pentru că e o oportunitate să strângem relaţia.
- Şi ce poate fi mai bine de-atât ? - Ce faci ?
Nu ştiu.
E cel mai îndepărtat loc de biroul meu la care mă pot gândi.
E o oportunitatea grozavă pentru tine.
Ne vedem la petrecerea de Crăciun.
Salut, Ben ! E un elefant liber prin clădire.
Nu cred că asta vrei să spui. Vorbeşte în spaniolă, înţeleg puţin.
- Un elefante está suelto en el edificio. - Nu înţeleg ce-ai spus.
De fapt, engleza ta e destul de bună.
Şi totodată: "Vai de mine !"
Elefănţel ?
Hai, băieţaşule...
Crystal, s-ar putea să vrei să te întorci în birou.
E un elefant liber prin clădire.
Vreau să te uiţi peste discursul meu pentru eveniment.
- Ai auzit ce-am spus ? - Nu.
Bine, dă-mi să văd discursul.
Nu cred că ar trebui să spui la început: "Hei, negrişorilor !"
- Atunci când ar trebui s-o spun ? - Nu cred c-ar trebui s-o spui deloc.
Şi aş tăia şi cântecul.
Vezi, aşa e bine. Aşa merg treburile.
- Gheaţa e încă acolo. - Da, ştiu.
Ce ai de gând să faci de ziua ta ? Ceva planuri ?
Nu.
Crezi că e trist că voi fi singur de ziua mea ?
Mie nu mi se pare trist. Aşa îţi organizezi tu viaţa.
N-ai vrut niciodată pe cineva dependent emoţional de tine,
care să se întrebe ce faci, unde eşti, să te sărute dimineaţa la plecare
şi să te aştepte seara la venire. Eşti ca o insulă.
Ce zi mai bună de sărbătorit asta decât ziua ta de naştere ?
Dar, de ziua ta, tu dai petreceri uriaşe.
Sigur, trebuie să-mi amintesc că nu trec prin lumea asta doar eu.
Trebui să ştiu că nu voi fi singură.
Ţie nu-ţi trebuie aşa ceva. Tu eşti tânăr. Cât ai ? 31 ? 32 ?
Am 40 !
Nu prea ştiu ce să fac acum.
Eu cobor şi tu poţi să pleci mai departe.
Mersi.
Toţi negrii, albii şi asiaticii...
Să nu-l cânţi !
- Bună ! - Bună !
Ascultă...
Pot să spun eu primul ? Mi-ar plăcea s-o fac eu primul.
Cred că ar trebui să ieşim diseară la cină de ziua mea.
Cred că e un pas important pentru noi. Te... plac.
Şi cred că ar trebui să fim împreună.
Vreau s-o termin cu tine.
De ce m-ai lăsat pe mine primul ?
- Încearcă să înţelegi... - Pe viitor, te voi lăsa întotdeauna prima.
Suntem cu alţii, îţi aminteşti ?
Pentru mine, acel altcineva e... Alonzo.
Alonzo ? E prietenul meu cel mai bun.
- Îl urăşti pe Alonzo. - Îl urăsc pe Alonzo.
De o bucată de vreme, mi-a cerut să mă mut cu el.
- Vrea să-şi asume nişte obligaţii. - El vrea să şi le asume ?
- Vorbim de un bărbat, nu ? - Un bărbat adevărat...
Uite, Ben. Alonzo e un tip matur. Îi pasă de oameni.
Mă întreabă lucruri despre mine şi chiar ascultă ce-i spun.
Ştii cum mi se pare mie c-ar fi ? Un idiot cu totul.
Sunt surprinsă că te deranjează, chiar.
Ceea ce mă deranjează e faptul că am crezut că suntem la fel.
Când ai spus că eşti distrusă emoţional, te-am crezut.
- Alice, vrei să-mi desfaci fermoarul ? - Nu !
- Am scăpat un sendviş înăuntru. - Ieşi !
Începe să pută.
Ce a spus când i-ai dat vestea ?
E deja un tip fericit. Cred că i-a explodat capul !
Nu i-am spus încă, dar o să-i spun.
Ştii ce ? Nu-i spune nimic.
Mută-te cu mine. Putem face chestia cu obligaţiile.
Şi ne putem ţine de mână sau să ne vorbim, tot ce vrei tu.
Ce faci ? De ce scoţi sunetele astea ?
Dragă, nu sunt eu potrivită pentru tine.
Eşti drăgălaş şi distractiv.
Dar nimeni nu e potrivit pentru tine, pentru că te gândeşti doar la tine.
- Ce-a fost asta ? - Cred că ieşea din meu.
Nu pot fi un bucătar.
Să mergem. E un elefant liber, gheaţa nu se topeşte,
rasista de maică-ta o să le vorbească unor copii peste 20 de minute,
iar tu se pare că eşti mereu prin preajmă.
Aşa se pare.
Alice o să i se dedice lui Alonzo şi vor fi fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Şi ştii ce e cel mai nasol ? Ia decizia corectă.
Are perfectă dreptate în privinţa mea. Nu-mi pasă de nimeni, decât numai de mine.
Spune-mi ceva despre tine.
Sunt emoţionat pentru că nu mi-am văzut mama de mult timp.
Vezi ? Nu-mi pasă. Mi se pare imposibil să-mi pese de aşa ceva.
Deodată, vreau să mă apropii de cineva şi nu ştiu cum să fac.
Am dat de necaz, omule.
Ştii cântecul "Apropierea curcubeului" ?
- Kermit Broscoiul, nu ? - Da.
Ce-i cu el ?
E un cântec bun.
Hai, omule.
- El e. - Toată lumea să spună "Sunshine" !
Cine vrea să vadă cămila ? Ştiu că vreţi.
- Salut, Ben ! - Salut !
E chiar un tip plăcut.
ÎN CAZ DE URGENŢĂ
Salut !
Ştie vreunul dintre voi să folosească un topor ?
Da, desigur.
Haideţi, daţi-i bătăi !
Mai cu viaţă !
Bună ziua.
Acu-i momentul. Eşti pregătită ?
Unde e puştiul asiatic ? Am cerut expres un puşti asiatic.
E un puşti asiatic acolo.
Bine.
...tradiţiei plină de generozitate, v-o prezint pe remarcabila
Crystal Cohen !
Mulţumesc.
Opriţi-vă !
S-au oprit.
Oamenii mă întreabă adesea de ce iubesc atât de mult copiii.
Poate pentru că n-am avut niciodată un copil al meu.
Cred că fericirea copiilor noştri e semnul adevărat a ceea ce suntem
şi al societăţii în care vrem să trăim.
Starea lor de bine este lucrul cel mai important, căci ei sunt viitorul,
şi când le ceri să facă ceva pentru tine, o fac cu entuziasm.
Sau poate e ceva ce am ajuns să cred odată cu vârsta,
că o viaţă trăită doar pentru confortul propriu e o viaţă goală.
Doar când am privit, în sfârşit, dincolo de mine şi am văzut nevoile celorlalţi,
am reuşit să devin persoana care doream să fiu.
Nu voiam s-o fac, dar cred că trebuie să cânt
o piesă scrisă pentru acest moment.
Negrilor, albilor, şi asiaticilor,
şi chiar himalaienilor,
indienilor din Orientul Mijlociu şi evreilor...
În afară de partea muzicală, a fost incredibil de emoţionant.
Uneori e o plăcere să lucrez pentru tine.
Sunt complet ameţită acum.
E-n regulă ! Numai puţin...
La trei, toată lumea spune: "Mulţumim, Crystal Cohen !" Bine ?
Zâmbiţi larg... E bine.
Gata ? Unu... Doi...
Păzea !
Clovni cu topoare !
Doamne ! Clovni cu topoare !
Ce moment aproape minunat !
Bună ! Am remarcat că ai şters-o puţin mai repede.
- Te simţi bine ? - Da.
Bun. Ne vedem mâine.
Bună !
O femeie foarte inteligentă mi-a atras atenţia mai devreme
că nu prea remarc sau nu-mi pasă întotdeauna ce-i frământă pe ceilalţi.
Aşa că întreb din nou: te simţi bine ?
Sunt puţin speriată.
Da.
Probabil te întrebi dacă-l alegi pe bărbatul potrivit.
Sunt 100% sigură că-l aleg pe cel potrivit.
Ce moment minunat !
N-am mai făcut asta până acum. Dacă nu sunt pregătită ?
Dacă-şi închipuie doar că mă vrea ?
După ce o să mă aibă, dacă n-o să mă mai vrea ?
Bineînţeles că o să te vrea !
Eşti frumoasă, eşti inteligentă, ai tot ce trebuie.
Ai tot ce trebuie.
Poate acum ai nevoie de un prieten şi pot fi eu acela.
- Bine ? - Bine.
Bine.
Am putea face sex pentru ultima oară.
Nu e o idee bună deloc.
Bună, Crystal.
Văd pe program că John Cougar Mellencamp va cânta aici miercurea viitoare.
Mi-ar plăcea foarte mult să fac dragoste cu el.
O să văd ce pot face.
Tocmai am vorbit cu fotograful şi asta e poza care apărea mâine în ziare.
Uită-te la braţele mele ! Au meritat exerciţiile de Pilates.
Pot să-ţi atrag atenţia asupra copilului îngrozit aruncat în aer ?
- Mi-a scăpat asta. - Oricum, l-am convins să publice asta.
- Parcă l-aş îmbrăţişa ! - Asta era şi ideea.
Cât ?
Mai mult decât atunci când l-ai lovit pe poliţist,
mai puţin decât atunci când ai scufundat iahtul primarului.
- Grozav. - Grozav.
Cât mai eşti aici, aş vrea să stai alături de cineva
al cărui entuziasm copilăresc şi a cărui loialitate
o să-l facă deosebit de valoros aici, la Sunshine Center.
Urcă !
Sunt sigur că aveţi multe de discutat !
- Bună, mamă. - Bună, fiule.
Minunat.
- La mulţi ani, Ben. - Mulţumesc.
- Cum te numeşti ? - Dan.
Dan. Mulţumesc, Dan.
Deja am uitat.
Salut, Ben. Ai văzut-o pe Alice ?
Da. E în biroul ei. Tocmai am vorbit cu ea.
Nimic important, doar chestii de serviciu.
- E ceva uriaş aici. - Da, ştiu.
Ben ?
Am înţeles acum ce vrei să spui !
Ce se face în situaţii din astea ?
Ştii ce ? O să încerc să-mi scap pielea.
Da, aşa o să fac şi eu.
Traducerea şi adaptarea: catabeg Comentarii pe http://www.tvblog.ro