Sunt pe cale să descopăr adevărata misiune a navei.
Ai avut controlul navei tot timpul ! De ce n-ai spus nimănui ?
Alianţa Lucian plănuieşte un atac pe Pământ.
L-am sufocat pe Riley cu mâinile mele.
Sunteţi un comandant bun.
Singura misiune e să ducem aceşti oameni acasă.
N-a fost niciodată asta, ci să ajungem unde mergem.
Asta e misiunea.
Ai fost închis pe bună dreptate.
Mă întrebam ce să facem acum.
Nu depinde de tine.
Adăpostiţi-vă !
Comandamentul Planetar are nevoie de informaţiile noastre şi e posibil
ca aceşti prizonieri să aibă informaţii ce ar putea preveni atacul.
Eu şi Ginn am găsit o cale să formăm către Pământ
în timp ce Destiny se reîncarcă într-o stea.
Cumva, m-am întors în timp.
Spune-le să nu formeze. Nu va merge, vor muri toţi.
Nu mai speria oamenii şi termină odată. Aşteptaţi trei secunde apoi urmaţi-mă !
Conexiunea a reuşit, însă doar tu ai ajuns pe Pământ.
ALIANŢE sezonul 2, episodul 13
- Bine te-ai întors, David. - Everett.
- Ce dracu s-a întâmplat ? - Va fi dificil de explicat.
Din câte ştim noi, conexiunea a fost viabilă câteva momente,
de aceea eşti singurul care a ajuns cu bine.
Unde s-au dus restul ?
Cel mai probabil răspuns e că au murit datorită găurii de vierme instabile.
Celălalt eu ?
A murit încercând să recupereze piese valoroase de pe cealaltă Destiny.
A fost un accident.
David ?
- Sunt multe de analizat. - Nu, nu. Înţeleg.
Ca să zic aşa.
Oricum, sunt de destul timp în program să ştiu că se mai întâmplă şi aşa ceva,
însă succes să-i explicaţi asta senatoarei Michaels.
Noul şef al comisiei pentru cheltuieli extraplanetare.
Eu trebuie să plec înapoi, dar o să vină ea.
Vrea detalii despre ultimul fiasco, însă ceea ce o interesează
e micul semnal de la Dumnezeu al lui Rush.
Nu i-am spus niciodată aşa.
Aşa e numit acasă.
Chiar dacă o fac şi găsesc altă planetă
şi reuşesc conexiunea, e o călătorie într-un singur sens.
Noi doi şi ceilalţi de pe navă nu plecăm nicăieri.
Da, ar fi plăcut să fim aprovizionaţi.
Ar trebui să fac schimb cu senatoarea, să vorbesc cu colegii mei,
să aflu ce părere au partenerii noştri internaţionali.
Bine. Vom avea nevoie de un voluntar.
Aduce cu ea un om de ştiinţă să confirme descoperirea lui Rush.
- Ştiu candidatul perfect. - Camille...
E singurul de la bord care n-a folosit pietrele.
Refuză mereu.
Poate ar trebui să-i ordoni să meargă.
Era instabil de când a venit la bord.
- Nimeni nu are mai multă nevoie de... - Bine, o să mă ocup eu.
Asta a fost ideea ta, nu ?
N-avem toată ziua la dispoziţie, sergent.
N-am nevoie de relaxare.
Da, da, înţeleg. Tu eşti soldatul perfect.
Neobosit, fără slăbiciuni, fără frică.
Putem face asta odată ?
Identificaţi-vă.
- Ce se întâmplă ? - Identificaţi-vă !
Sunt Camille Wray, el e sergent Ronald Greer.
- Codul de autentificare. - 1-7-0-0-5-8-6.
Ce se întâmplă ? Asta e o conexiune programată.
Pe loc repaos, sergent. Scuze, Camille.
Senatoarea şi doctorul au fost informaţi, însă n-am avut timp să vă avertizăm.
Suntem în alertă din cauza ameninţării teroriste.
- Ce s-a întâmplat ? - Încă nimic,
dar avem informaţii că Alianţa Lucian e pe cale să lanseze un atac.
Ţinta e Comandamentul Planetar.
STARGATE UNIVERSE comentarii pe www.tvblog.ro
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
Îl ştie cineva pe tipul trimis să ne verifice ?
Se presupune că e noul şef al cercetării din Comandamentul Porţii.
Hovel sau Shovel, cam aşa ceva.
Covel. Dr. Andrew Covel.
Am lucrat puţin timp împreună la Cornell, înainte să fim recrutaţi în program.
- Rush, recepţie. - Da, spune.
Au sosit oaspeţii.
Vin imediat.
Şi... cum e ?
- Nu l-am cunoscut prea bine. - Dar ai spus că ai lucrat cu el.
Ce pot să spun ?
E genul de om căruia îi place să păstreze secrete.
Da, cunoaştem tipul.
Incredibil. Designul antedatează orice tehnologie Străbună
din Calea Lactee sau Pegasus.
E o navă mare. Vreţi să începem de undeva ?
Aş vrea să începem lămurind o problemă.
Date fiind evenimentele recente, aş vrea să ştiu
dacă formarea dintr-o stea mai e fezabilă.
Nu pe mine ar trebui să mă întrebaţi.
Parcă prima dvs. sarcină trebuia să fie aducerea acestor oameni acasă.
Pe cât posibil fără să-i ucid.
Dacă nu mă înşel, toţi oamenii noştri au zis că merge.
Numerele sunt bune, dar e adevărat, condiţiile dintr-o stea sunt imprevizibile.
Păcat că cealaltă navă a fost distrusă
înainte să avem şansa să vedem jurnalele de bord.
Aveam nevoie de piese şi nu prea aveam timp.
E de înţeles.
Din nefericire, înseamnă că nu avem idee ce s-a întâmplat cu adevărat.
Presupuneţi că celălalt Rush minţea.
Impresiile mele despre el, colonele, se bazează doar pe rapoartele tale.
Am avut divergenţe în trecut, însă acum eram pregătit să-l sprijin,
să rămân în urmă, atâta timp cât aveam voluntari pentru misiune.
Scuze de întârziere. Probleme cu distribuţia energiei.
Dr. Rush, senatoarea Michaels şi cred că îl cunoşti pe dr. Covel.
- Andrew. - Nicholas, mă bucur să te văd.
Deci... despre ce e vorba ?
Tocmai îi spuneam col. Young că aş vrea s-o văd pe Chloe.
Am fost prietenă cu tatăl ei şi o ştiu de când era copil.
Sigur. E pe Punte. Vă conduc eu.
E ce cred eu că e ?
Verificăm clădirea de radiaţii.
Alianţa a reuşit să se infiltreze în câteva baze
pe alte planete şi să planteze bombe cu naquadria.
- Liber, d-le. - Mulţumesc. Continuă.
Da, d-le.
Avem escorte pentru voi, afară. Vă vor duce unde vreţi.
Cu tot respectul, d-le, în acest caz cred că aş vrea să rămân aici.
Apreciez intenţia, sergent, însă avem noi grijă.
D-le colonel, îi cunosc pe aceşti oameni. Am avut de-a face cu ei.
Spre deosebire de unii dintre noi, eu n-am avut niciodată încredere în ei.
Mă voi gândi la asta, însă pentru moment, eşti liber.
Da, d-le.
Frumos.
Chloe ?
- D-nă senator Michaels, dvs. sunteţi ? - Da.
- O, Doamne ! - Bună, scumpo.
Uită-te la tine.
- Bun venit pe Destiny. - Nu pot să cred.
Ce faci ?
Analizam jurnalul salturilor ZSL ale navei.
Încercăm să îmbunătăţim precizia navigaţiei manuale.
- Serios ? - Sunt noua "eu."
Ce părere aveţi ?
Cred că aş vrea să las ştiinţa şi tehnologia altcuiva câteva momente,
să putem discuta, dacă nu te superi.
Du-te, Chloe. Poţi termina mai târziu.
- Minunat. Veniţi, vă arăt împrejurimile. - Bine.
Trebuie să recunosc, Nicholas, sunt impresionat.
Încep să înţeleg pasiunea ta pentru această misiune,
chiar şi înainte să descoperi acel semnal.
Felicitări.
Da.
- Sergent, aşteaptă ! - Sunt liber, nu ?
- Da. - Atunci nu trebuie să vorbesc cu tine.
Dacă presupui de la început că o să fie o pierdere de vreme, probabil chiar va fi.
Ai idee ce se întâmplă aici ?
Ştim de ameninţarea Alianţei de multă vreme.
Atunci păcat că n-aţi făcut nimic în legătură cu ea.
Am făcut.
Prizonierii ăia ne-au dat informaţii valoroase.
Poate doar ne duceau de nas în timp ce noi
le-am dat hrană şi adăpost şi ne-am pus oamenii în pericol !
Nu ştii ce...
- Ce se întâmplă ? - Suntem atacaţi.
- Ce faci ? - Trebuie să mergem...
Dă-mi drumul !
Nu, trebuie să ieşim de aici !
Nu ştiu cum o faci.
Aş fi înnebunit în două săptămâni
închisă într-un loc ca ăsta, darămite un an întreg.
Nu stăm permanent aici. Ajungem mereu pe planete folosind Poarta.
Am vorbit cu mama ta recent.
- Ce mai face ? - Rezistă,
nu-i e uşor, dar...
rezistă.
Îmi pare aşa rău, Chloe. Trebuia să te aducem acasă de mult.
Nu e vorba doar de mine.
Uite ce...
toţi de pe navă, cu excepţia d-lui Wallace,
sunt membri ai CPS.
Da, dar nu înseamnă că au vrut asta.
Poate nu, dar înseamnă că mai devreme sau mai târziu,
ajungeau pe vreo planetă obscură
făcând cine ştie ce cercetare
care poate n-ar fi văzut lumina zilei pe Pământ.
Nu mă înţelege greşit, îmi dau seama de potenţialul situaţiei,
dar nu m-am gândit niciodată că...
viaţa asta e pentru tine.
Tatăl tău avea planuri mari pentru tine.
Iar acum eşti blocată aici.
Îmi pare rău, mi se pare o asemenea pierdere.
Col., sunteţi bine ?
- Da, cred. Ce s-a întâmplat ? - Încă nu ştim.
Încă primim rapoarte.
Mişcaţi-vă mai repede !
O, Doamne !
Greer !
O, Doamne.
Greer ! Greer !
Hei.
- Eşti bine ? - Ce s-a întâmplat ?
Nu ştiu. A sunat ca o explozie.
Alianţa Lucian.
Ai grijă la cap.
- Sângerezi. - Trebuie să aflăm ce se întâmplă.
Nu, nu cred că ar trebui să te mişti.
- Ce e ? - Genunchiul meu.
E răsucit destul de rău.
Acum ce mai e ?
Se pare că explozia, sau ce a fost,
a slăbit structura clădirii.
Tot mai vrei să rămâi aici ?
Aşteaptă o secundă.
- S-ar putea să doară puţin. - Bine.
- E prea strâns ? - Nu, e bine.
Bine. În regulă.
Eşti gata ?
Să plecăm dracu de aici.
Mă descurc.
Ei bine ?
Cred că ascult o înregistrare veche de peste un milion de ani,
recepţionată cu tehnologie inimaginabilă,
procesată şi filtrată folosind algoritmi pe care nici nu-i înţeleg.
- Dar vezi structura ? - Da.
Doar nu sunt sigur dacă o cred.
Ascultă.
Recunosc, sunt date impresionante,
iar dacă le-aş putea transmite pe Pământ şi pune 20 din cei mai buni oameni
să lucreze la asta următorii cinci ani, poate,
poate aş confirma. Nu pot face asta.
Prin pietre e practic din auzite.
Trebuie să iau o decizie. Ai idee în ce poziţie mă pune ?
Ştiu că ţi s-a oferit proiectul Icarus înaintea mea şi ştiu că ai refuzat.
- N-ai văzut potenţialul. - Credeam că sunt prostii mitologice
- ... despre zei şi cunoaşterea supremă. - Asta dovedeşte că ai greşit.
Vorbim despre dovezi ale prezenţei unei inteligenţe la începutul timpului.
- Da. - Poţi să negi cât vrei,
o vor numi dovada existenţei lui Dumnezeu,
iar pentru fiecare politician care încearcă să folosească asta în scop personal,
vor fi la fel de mulţi, poate chiar mai mulţi,
care vor încerca să îngroape totul, inclusiv pe tine.
Ce încerci să-mi spui, Andrew ?
Nu vrei să alegi o tabără deoarece nu ştii care va câştiga ?
Acelaşi vechi Nick.
Nu uşurezi niciodată situaţia, nu ?
Am luat-o.
Auzi asta ?
Acolo.
E cineva ?
Eşti bine ?
Da. Aşa cred.
- Trebuie să ies de aici. - Nu te îngrijora, te scoatem noi.
Radio.
Vine de undeva de acolo.
N-avem timp de asta. Trebuie să ieşim de aici, acum.
Uşurel, soldat. Facem ce putem.
Am mai găsit unul.
- E mort. - Vezi dacă are armă.
- Pentru ce îţi trebuie armă ? - Încă încercăm să aflăm ce s-a întâmplat.
Trebuie să fim pregătiţi pentru orice.
Sunt Camille Wray către Comandamentul Planetar.
Recepţionează cineva ?
- Camille, tu eşti ? - David ?
Da. Sunt aici cu Greer şi alt supravieţuitor, soldat Evans.
- Ce s-a întâmplat ? - A avut loc un atac.
O navă cargo camuflată a fost detectată apropiindu-se.
S-a prăbuşit pe clădire în partea nordică.
Asta e lângă laboratorul de comunicaţii.
Dacă au fost lovite pietrele, n-ar trebui să fim aici.
Afirmativ, probabil conexiunea e încă activă.
Sergent, ocupă-te de asta.
Camille, serviciul de informaţii spune că e puţin probabil ca o navă cargo
să încerce să atace Comandamentul fără ceva în plus.
Cum ar fi ?
Credem că ar putea exista o bombă neexplodată la bord.
Trebuie să plecaţi de acolo.
- Încetează. - Nu, nu, e adevărat...
Iar aici e infirmeria noastră.
- Colonele. - Lt Johansen, ea e senatoarea Michaels.
Îi prezentăm nava.
- E aici să... - Sunt aici să evaluez potenţialul
şi viabilitatea pe termen lung a acestei misiuni.
Iar el e Varro, din Alianţă, rămas aici ca...
- ... oaspete. - Da, ştiu.
S-a oferit voluntar să mă ajute în infirmerie.
Se pricepe foarte bine să acorde primul ajutor.
Încerc să fiu util.
Dacă nu vă supăraţi, aş vrea să discut câteva lucruri cu locotenentul.
Desigur.
Ştiu că ţi-a fost foarte dificil
încercând să ţii aceşti oameni în viaţă
în nişte circumstanţe foarte dificile.
N-a fost uşor,
dar lucrurile s-au îmbunătăţit de când avem acces complet la baza de date Străbună.
Avem cunoştinţe medicale avansate
şi încep să înţeleg mai bine cum funcţionează echipamentul lor.
Trebuie să fie mult de studiat,
în special pentru cineva cu pregătire doar de medic.
- Fără supărare. - Fără supărare.
Dacă încercaţi să spuneţi că ne-ar fi mai bine
cu un doctor adevărat la bord, aveţi dreptate.
Însă nu cred că o să aveţi voluntari.
Adevărat ? De ce ?
Există şansa să nu se mai întoarcă niciodată acasă.
O, frate.
- N-arată deloc bine. - Sigur ăsta e drumul ?
Era drumul către cea mai apropiată ieşire.
David, sunt Camille.
- Spune. - Cea mai apropiată ieşire e blocată.
- Ce se aude cu echipa de genişti ? - Până acum, e rău.
Sunt multe resturi de care nu pot trece.
Avem echipament mai greu pe drum, dar până ajung aici...
- Nu ştiu. - Despre ce fel de bombă e vorba ?
Informaţiile spun că e un dispozitiv cu naquadria
cu o putere estimativă de 50 până la 70 megatone.
Am început deja evacuarea.
Bine, dacă voi nu puteţi intra iar noi nu putem ieşi,
atunci cel mai bun plan e să mergem noi la bombă.
Ce ?
Ai spus că a lovit în nord, lângă laboratorul de comunicaţii ?
- Ar trebui să fie aproape. - Nu ştiţi nimic despre dezamorsat bombe !
Ne puteţi ghida.
Nu vă pot permite să vă oferiţi voluntari pentru asta.
- Nici nu sunteţi în corpurile voastre ! - Dacă bomba explodează,
aceste corpuri vor muri alături de ceilalţi şi,
dacă mai suntem conectaţi, ne va ucide şi pe noi.
Nu prea avem de ales.
Eli Wallace.
- Da ? - Tânărul protejat al lui Nick.
Mă bucur să te cunosc. Eu sunt dr. Andrew Covel.
Sigur, mă bucur să vă cunosc.
În CPS ţi se spune Băiatul Minune.
Asta înseamnă că Rush e Omul meu Liliac ?
Cred că nu.
- Adam Brody. - Dale Volker.
- Şi noi lucrăm aici. - Bun.
Poate mă puteţi ajuta.
- Cu ce ? - Vreau să ştiu părerea voastră.
- Despre ? - Tot. Nava asta, rolul vostru în ea.
Mica descoperire a lui Nick.
- Eşti bine ? - Da.
Poate ar trebui să ne odihnim puţin. De-abia pot să respir.
Din cauza prafului. E deja în plămânii tăi.
Nu ne oprim. Mergem mai departe.
Greer, poţi măcar de data asta nu te mai prefaci invincibil ?
Poţi măcar de data asta să nu mai vorbeşti ?
Care e problema ta ?
- Chiar vrei să ştii ? - Da, vreau.
- Chiar facem asta acum ? - Problema mea sunt cei ca tine.
Cei care numai vorbesc, iar între timp, nu se face nimic !
- Nu, nu e asta. - Acum o să-mi spui ceva despre mine ?
- Te cunosc eu. - Ştii un dosar dintr-un birou !
- Nu ştii nimic. - Ţi-e frică de mine.
- Auziţi ceva ? - Ţi-e frică de ceea ce fac,
deoarece ajut oamenii cu problemele lor,
dar n-o pot face decât dacă recunosc că au probleme,
- ... iar tu nu vrei s-o recunoşti ! - Tu doar crezi că faci o diferenţă
- ... în loc să ocupi spaţiul degeaba. - Tăceţi un minut.
Ţi-e frică să priveşti în tine măcar o secundă,
ai putea afla că nu eşti invincibil,
că eşti la fel de speriat şi vulnerabil ca restul...
Am zis să tăceţi !
Aud ceva.
Vine de aici. Ce e ?
Un contor Geiger. Tehnicianul care verifica clădirea.
Uite-l. Hei, ne auzi ?
O să te scoatem.
O, Doamne !
Eşti în regulă.
E în regulă. Respiră.
- Asta nu sună bine. - Nu ştiu să-l citesc.
Dă-mi-l mie.
Întreaga zonă e plină cu radiaţii.
Ar putea fi de la navă sau de la bombă, însă sunt niveluri mortale.
Vrei să spui că dacă mai stăm mult aici, suntem morţi.
Nu. Spun că suntem deja morţi.
Deci, care e verdictul ?
Nu mi-am terminat evaluarea, însă unele lucruri mă îngrijorează.
Cum ar fi ?
Ştii cât a durat să punem pe picioare prima bază Icarus ?
Chiar dacă aş obţine probarea prezidenţială mâine
şi am găsi imediat o planetă,
tot ar mai trece şase luni până am putea forma prima dată.
- Şi... ? - Sincer să fiu,
nu suntem siguri că veţi supravieţui atât,
şi mai important, nu cred că Destiny va supravieţui.
Am reuşit s-o ţinem întreagă până acum.
Glumeşti ? Voi sunteţi problema aici.
De când aţi ajuns la bord, aţi adus nava în mod repetat în pragul distrugerii.
- E de mirare că mai zboară. - Col., sunt Brody.
- Suntem pe cale să ieşim din ZSL. - Recepţionat.
Aveţi grijă, conexiunea se va întrerupe câteva secunde.
Aceste corpuri... noi le-am făcut asta.
N-aveam de unde să ştim. Am luat decizia corectă.
Dacă plecăm acum, dacă ieşim cât mai repede, poate vom fi bine.
Îmi pare rău, soldat, dar am fost deja expuşi la radiaţie.
Nu ştii asta, nu eşti om de ştiinţă !
Poate nu, dar am lucrat cu destui cât să învăţ câteva lucruri.
- Ce dracu se întâmplă ? - Ce e asta ?
- Ce se întâmplă ? - Dă-mi să văd. Ce ai în mână.
- Colonele... - Tocmai am oprit.
A avut loc un atac. Alianţa Lucian.
E o bombă cu naquadia, scurgere de radiaţii.
Încercăm să ajungem la ea, dar...
- D-nă senator ? - O, Doamne... Comandamentul Planetar.
- Ce s-a întâmplat ? - Conexiunea a fost întreruptă.
Crezi că au înţeles esenţialul ?
Dacă nu, îi informează ceilalţi doi.
Au văzut cu ochii lor.
- Evans, ce dracu ? - Lasă arma.
Las-o, sau o omor !
Sigur e o idee bună ?
Oamenii tăi sunt deja acolo. Cunosc situaţia.
- Noi am putea înrăutăţi lucrurile. - Nu vom şterge pietrele.
Le deconectăm suficient pentru un raport complet,
apoi vă aducem înapoi şi vă informăm ce se întâmplă.
Dă-i drumul.
- Nu se întâmplă nimic. - Opreşte dispozitivul.
Suntem încă aici.
- Soldat, ce dracu faci ? - N-o să mor aici !
Ne întoarcem şi găsim altă ieşire !
Panichezi.
Înţeleg, însă nu ajută.
Împuşcă-l. Chiar dacă mă ucide, tot poţi ajunge la bombă.
- Camille... - Se preface.
Dacă îi dai arma, ne ucide pe amândoi.
E din Alianţa Lucian.
Eşti sigură că era unul din ei ?
De la început era ceva în neregulă cu el,
ştia că nu sunt om de ştiinţă deşi nu i-am spus asta.
Ştia doar numele meu.
Telford le-a dat dosare despre noi toţi.
Tatuajul clanului.
- Era probabil pilotul. - Crezi că sunt şi alţii pe aici ?
Mă îndoiesc.
Bănuiesc că planul era să aterizeze cu nava camuflată,
pe acoperiş sau în apropiere, apoi să plece pe jos.
Frumoasă prindere.
Radiaţiile sunt mai intense. Cred că ne apropiem.
Putem trece ?
Da, cred că ne putem strecura, dar va trebui să ne târâm.
Îmi pare rău.
Nu-ţi face griji pentru mine.
Evident.
- Ei ? - Interesant.
- N-ar trebui să se întâmple asta. - Ce vrei să spui ?
Pietrele lucrează în perechi, sunt conectate.
Pentru a opri conexiunea, comanda trebuie recepţionată la ambele terminale.
Am mai văzut semnalul întrerupt de radiaţii.
Da, însă acum transferul e încă activ, deci semnalul trece cumva.
Probabil radiaţiile afectează protocoalele de comandă, atât.
Ar putea exista o cale de a amplifica acea porţiune a semnalului,
sau să-l modificăm să treacă de interferenţe.
Am cercetat o vreme tehnologia asta, pot ajuta.
Colonele, Varro vrea să-ţi vorbească.
Tamara mi-a spus ce s-a întâmplat.
Probabil sunt ultima persoană cu care vrei să discuţi, dar cred că pot ajuta.
- Cum ? - Vă pot spune cum să dezamorsaţi bomba.
Văd carena navei.
Aproape am ajuns.
Ai grijă la cap.
Asta e ?
Da. E sursa radiaţiilor.
David, sunt Camille. Cred că am găsit bomba.
David, răspunde.
Sunt Camille Wray. Recepţionează cineva ?
- Prea multe interferenţe. - Adio planul A.
Va trebui să ne descurcăm singuri.
Alianţa foloseşte un design simplu pentru bombele cu naquadria.
Partea dificilă e că e protejată de o hologramă,
deci cine o dezarmorsează trebuie s-o facă pe pipăite.
Firul declanşator e un pic mai subţire, probabil protejat.
- Doar aşa poate fi deosebit. - De unde ştim că ce spui e adevărat ?
- Am mai lucrat cu aceste dispozitive. - Nu asta am vrut să spun.
N-am ştiut despre atac, colonele. Dacă aş fi ştiut, v-aş fi avertizat.
- D-le, cred că spune adevărul. - Ştiu că tu crezi asta.
Nu va conta dacă Rush nu reuşeşte să deconecteze pietrele.
Poate nu. Dacă e atât de simplu,
poate fi explicat repede, în, să zicem, câteva secunde ?
Un salt ZSL.
- Întrerupi legătura intenţionat. - Nu putem, de abia am oprit.
- Dacă sărim acum, avariem motoarele. - Catastrofic, sau vom supravieţui ?
Vom supravieţui, cred, dar nu vom putea da înapoi.
Dar după ce intrăm în ZSL, dacă oprim prea devreme, distrugem motoarele complet.
Vorbim de 10, cel mult 12 secunde.
Ce zici, e suficient timp ?
Da, cred că pot transmite mesajul.
Trebuie să aibă ceas.
Probabil pilotul voia să aibă timp să ajungă la o distanţă sigură.
Cât timp ?
Nu putem şti sigur, dar a trecut ceva timp de la prăbuşire.
Deci ar putea exploda oricând.
Da, deşi e posibil să fi fost avariată şi să nu mai explodeze deloc.
Sau ar putea exploda în orice secundă.
O să încerc ceva.
Cred că e un fel de hologramă.
Bomba e dedesubt. O simt.
Va trebui s-o facem pe pipăite.
- Ce anume, mai exact ? - Partea asta încă n-am desluşit-o.
D-nă senator, aici eraţi.
Avem nevoie de dvs. O să forţăm un salt ZSL.
Da, ştiu, pe baza cuvântului unui soldat al Alianţei.
- Nu sunt sigură că avem de ales. - N-ar trebui să fiu aici.
Oamenii din comitetul meu mi-au spus că asta e o pierdere de vreme,
că prioritatea noastră ar trebui să fie ameninţarea Alianţei şi nu i-am ascultat.
Ştiu că sunteţi îngrijorată de cei de acasă.
Şi eu la fel, dar vă înşelaţi în legătură cu Destiny.
Celălalt Rush a spus că în linia lui temporală,
m-am oferit să rămân de bunăvoie.
Chiar crezi că ai fi făcut-o ?
Tatăl meu a murit ca noi să putem continua.
Trebuie să cred că a fost cu un motiv.
Simt că fac parte din ceva aici.
Ceva important.
E o piesă cilindrică mare,
şi un fel de garnitură la capăt.
Şi o grămadă de fire...
Nu ştiu, aş putea începe
să trag de ele aleatoriu, dar...
Fiţi atenţi. Carcasa e holografică, în coroană e un panou, înlăturaţi cu un ac.
Firul declanşator e mai subţire, protejat, aspru.
Nu trageţi, va exploda.
Trageţi şplintul presând baza şi...
Un ac, avem nevoie de un ac.
Am eu unul.
- Ce s-a întâmplat ? Au înţeles ? - Nu ştiu.
Col. Young, sunt Rush, în laboratorul de comunicaţii.
- Trebuie să vezi ceva. - Vin imediat.
- Gata. - Firul declanşator e protejat.
- Găseşte-l, dar nu-l trage. - Da, ştiu, va exploda.
Gata, acum ce urmează ?
N-ai auzit ?
Nu, eu...
n-am prins ultima parte. Speram ca tu...
O, Doamne.
La ce ne uităm ?
E semnalul de comandă.
Acum e întipărit în însăşi frecvenţa transferului mintal.
Vrei să spui că poţi opri conexiunea ?
O, da. Şi aş fi făcut-o mai devreme
dacă dr. Covel nu ne-ar fi sabotat eforturile.
- Ce ? - A alterat unul din algoritmii cheie.
Am verificat.
Ok, am făcut-o.
Trebuie să înţelegeţi, când ne-am întors, am văzut contorul Geiger.
Nivelul radiaţiilor era mortal.
- Ce vrei să spui ? - Corpurile noastre...
sunt ca şi moarte, şi...
Am panicat şi aveam nevoie de timp să mă gândesc.
Ştii ce se întâmplă când cineva moare la unul din capete.
Nu, nu. Dr. Perry era bolnavă.
E posibil ca o persoană sănătoasă să fi supravieţuit.
Stai aşa, ce ai făcut ? Te-ai hotărât să opreşti corpul ăsta ?
- Aşa e ? - De ce să trăiască ei şi noi nu ?
Ei ne-au pus în situaţia asta !
Pentru ei era uşor să rişte deoarece nu sufereau consecinţele !
Colonele...
Colonele Young, îl puteţi chema pe Varro ?
Ne poate prezenta iar instrucţiunile apoi ne puteţi trimite înapoi.
Eu nu merg.
Nu ai de ales.
Ar trebui să încercăm din nou. Ştim care e firul declanşator.
- A zis să nu-l tragem. - Găsim altă cale să-l eliberăm.
- Iar dacă greşim, explodează ! - Va exploda oricum, nu ?
- Ce avem de pierdut ? - Dar cei de afară,
cei care trebuie să presupunem că sunt evacuaţi acum ?
Fiecare secundă le dă ocazia să se îndepărteze...
cât mai mult posibil.
Ai dreptate.
Deci aşteptăm...
să se întâmple ?
Ştii, îmi...
pare rău că niciodată...
nu ne-am înţeles bine, Ronald.
Vedem lucrurile diferit.
Ţie îţi place să acţionezi, iar...
iar mie îmi plac discuţiile.
Suntem aici acum
şi nu plecăm nicăieri.
Aşa că să vorbim.
Nu-mi vine nimic în minte.
Îmi pare rău...
Nu uitaţi, nu trageţi firul.
- Am reţinut. - Sigur sunteţi pregătită pentru asta ?
Încă un lucru, colonele.
Îi puteţi spune lui Chloe că sunt mândră de ea ?
Desigur.
Ai veşti ?
Nu încă.
Ne-am întors de câteva ore.
Ştiu.
O să ţinem pe cineva la pietre permanent, până reuşim o conexiune.
Dacă reuşim vreuna.
Am auzit că ai o prietenă în Washington.
Sharon. E...
mai mult decât o prietenă, de fapt.
Aş vrea să mai vorbesc odată cu ea.
Să-i spun cât înseamnă pentru mine.
Da.
M-am gândit la mama.
Ştii, lucrurile n-au fost chiar atât de...
bune între noi.
N-a fost niciodată de acord să mă înrolez.
Ultima dată când am văzut-o, nu i-am spus...
tot ce voiam să-i spun.
E mama ta, Ron.
Ştie.
Oricum, sunt sigură că se va rezolva totul
şi poţi merge să-i spui chiar tu, curând.
Da.
Curând.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
Transcript www.addic7ed.com