Mamă!
Mi-e sete.
Tocmai ţi-am dat apă.
Vreau suc.
E timpul să te culci.
Închide ochii şi culcă-te.
Mamă!
Ce vrei, Clance?
Bună, tată.
Du-te la culcare.
Pot să deschid televizorul?
Televizorul e numai pentru zi. Asta a fost înţelegerea.
O să-l ţin încet. Doar pentru că îmi place lumina.
Du-te la culcare.
Tată, dacă...
Dacă vin şi mă iau din nou?
Nu vine nimeni să te ia, bine? Du-te la culcare. Acum.
Series Translation Team prezintă House M.D. Sez.03 Ep.02
Traducerea şi adaptarea Lucia Morandini
Editare DoruBV, Hannibal MD
www.titrari.ro
Hai, Clancy. E timpul să te scoli.
Dacă plănuiţi să mergeţi pe faleză azi, o să fiţi plăcut surprinşi.
Avem în mare parte cer senin şi pe coasta din Jersey...
Cred că s-a trezit deja.
Asta ar fi o premieră.
Bine, să vedem dacă vrea mic dejun.
Clance, ţi-e foame?
Dragă, nu e jos.
Eşti sigur?
Clancy?
Clancy? Unde eşti?
- Scumpule, te ascunzi? - Clancy?
Unde e?
Clancy!
O să dai de necaz când te găsesc.
Scumpule, ieşi afară de oriunde ai fi. Nu e amuzant.
Clance?
Clancy?
Am făcut duş acasă.
Şi totuşi ai ajuns mai devreme ca de obicei.
Este cumva o intervenţie?
E puţin cam târziu, cum nu mai folosesc droguri.
Sunt, totuşi, încă dependent de muzică.
Dacă ţi-ai făcut alergarea de dimineaţă şi ai făcut duş acasă,
ai ajunge mai târziu ca de obicei.
M-am gândit la tine în duş.
Cum îţi e piciorul? Pari să te sprijini mai mult pe partea stângă.
Ieri mi-am lăsat jos piciorul drept de la pantaloni,
face toată diferenţa.
Ai urcat pe scări în fiecare zi.
Am nevoie de un ordin de restricţie?
Dacă te leneveşti cu reabilitarea,
muşchiul se va slăbi, şi te va durea piciorul din nou.
Se pare că tratamentul cu ketamină ar putea să nu aibă efect.
Sau poate l-am adus la depresie din cauză că îl minţim,
spunându-i că nu a rezolvat bine cazul.
Nu l-am rănit. Durerea nu este...
Dacă devine depresiv, nu se va mai antrena.
Dacă nu se mai antrenează, muşchiul se va atrofia.
Dacă muşchiul se atrofiază, durerea revine.
Poate nu se mai antrenează
pentru că gaura gigantică din piciorul lui chiar îl doare.
Ketamină ar putea să funcţioneze perfect,
şi el tot va merge în baston, luând Vicodin din nou.
Nu poţi să-i spui. A avut noroc. Nu a fost nimic medical...
A avut dreptate.
Dacă îi spuneam că a avut dreptate, îi alimentăm dependenţa.
Fără Vicodin, are doar un singur lucru pe care să se concentreze.
Păi, nu o să ia supradoză de puzzle-uri.
Nu, nu o să-i facă rău,
dar ar fi putut foarte uşor să omoare acel pacient.
Avem o mică fereastră de timp în care House e destul de sănătos ca să se schimbe,
şi, bazându-ne pe acel şchiopătat, fereastra se închide rapid.
Copilul e produsul unei fertilizări în vitro,
şi-a făcut toate vaccinurile, şi-a fracturat ulna dreaptă la 3 ani,
vărsat de vânt la 5 ani...
I-au fost rănite vreodată sentimentele?
Trebuie să ştiu şi asta.
Eşti "zero la unu" de când ai venit înapoi. Vrem doar să ne asigurăm că...
Sângerări anale plus fantezii de răpiri de către extratereştri...
Cel mai probabil abuz sexual.
Penetrarea cauzează sângerarea. Trauma cauzează fanteziile.
ER a efectuat un test de viol, nu a găsit nicio urmă de ruperi, spermă sau păr pubian.
Cred că ar trebui să vorbim cu copilul.
De ce? În cazul în care spune adevărul?
Crezi, nu?
Păi, nu sunt destul de arogant să cred
că în 50 de miliarde de galaxii, cu 100 de miliarde de stele per galaxie
şi 10 milioane de miliarde de planete în univers,
că suntem singurii cu viaţă.
Nu, dar cred că suntem singurii cărora ne place să ne băgăm lucruri...
- ...pe "uşa din spate." - Există cercetări care indică o legătură
între probleme neurologice şi sângerări.
Perfect, mai ales dacă ar fi probleme neurologice.
Ce parte din halucinaţii şi răpiri extraterestre nu e neurologică?
Nu a fost o halucinaţie.
Ce? Crezi că copilul...
Are coşmaruri.
Coşmarurile nu sunt decât un simptom al faptului că vrea să doarmă cu mami,
care ne lasă cu un singur simptom, funduleţul sângerând,
care poate fi uşor explicat ca o problemă cu GI sau o boală cu sângele.
Verifică-i coagularea cu un PT, PPT şi timpul de sângerare,
şi pregăteşte-l pentru endoscopii în sus şi în jos.
O să-ţi fac o mică tăietură în antebraţ, bine?
Apoi o să cronometrez cât îţi ia până ţi se opreşte sângerarea.
O să te înţepe puţin, poate vrei să nu te uiţi.
Sunt ferestrele încuiate?
Ferestrele nici măcar nu se deschid. Sunt doar ca să lase lumina să pătrundă.
Bine, pentru că ştiu că sunt aici.
Clancy, nu îl deranja pe doctor cu chestiile alea.
Nu, este în regula. Cum ştiu că eşti aici?
Mi-au pus un cip în gât ca să mă poată urmări.
Îl simt aici în spate.
Clancy, ştii că nu e nimic acolo.
Este.
Lasă-mă să văd. Apleacă-te în faţă.
Şi mai au celălalt lucru, şi l-au pus între aceste două coaste,
întotdeauna pe partea asta, şi îl mută înăuntrul meu.
Doare.
Ştii ceva, Clancy?
Cred că am găsit chipul de acolo,
- Şi cred că pot să-l scot. - Adevărat?
Bine, apleacă-te în faţă.
Stai nemişcat, bine?
L-am scos.
Am şapte ani, nu trei. Doar m-ai ciupit de gât.
Îmi pare rău.
Povestea lui cu răpirea de către extratereştrii, nivelul de detalii este...
Păi, nu ştiu de unde le ia.
Părinţii spun că nu se uită la SF-uri, nu citeşte benzi desenate...
Grozav. Ai făcut ceva din partea medicală de care am vorbit?
Endoscopiile erau curate.
Deci e o simplă boală de sângerare.
Nu, testele de sânge sunt toate normale, şi a coagulat în şase minute.
Deci e o simplă boală de sângerare iar tu ai greşit testul.
Nu am greşit testul.
Deci e un "OCN". "Orificiu Curgător Neidentificat."
Ori ai greşit testul, ori am greşit eu analiza cazului.
Dacă tu ai greşit, atunci eu nu trebuie să adorm plângând.
E o simplă boală de sângerare. Foreman, fă din nou testul.
Cum aş fi putut greşi un simplu test de coagulare?
Poate ai fost răpit, ai pierdut noţiunea timpului.
Copilul are o boală de sânge.
Sigur?
A trebuit să opresc eu sângerarea după 25 de minute.
Deci spui că Chase a greşit.
Sau Foreman a greşit.
Braţele mari indică minutele. Poate le-ai încurcat.
La naiba. Foreman se joacă cu cuvintele.
Ai un mare dezavantaj cultural, Chase.
Ia-ţi câteva minute să te gândeşti la un răspuns deştept.
Deci avem rezultate de coagulare contradictorii.
Dacă facem nişte analize de laborator să-i verificăm coagularea,
putem confirma care a avut dreptate.
Da, teste. Drăguţă idee.
Mult mai bună decât să ghicim care doctor e incompetent.
Arată mai bine şi pe hârtie.
Forman, mama ta e aşa de grasă, că atunci când îi porneşte pagerul,
oamenii cred că dă cu spatele.
Unde e Clancy?
A adormit. E...
House, Clancy a dispărut.
Tu caută în Alpha Centauri, Foreman se uită în Tatooine,
şi Cameron să pregătească un punct de verificare intergalactic.
Să ne rugăm să nu fi trecut la hiperviteză. Nu o să-l prindem niciodată.
Clancy?
Trebuia să mă duc unde nu sunt ferestre ca să pot scoate cipul cum ai spus tu.
Doamne.
Îl simt. Dar nu pot să-l prind.
Clancy, opreşte-te. Nu este niciun cip.
O să te curăţăm, şi te ducem înapoi în camera ta.
Nu poţi să faci lucruri ca astea. Părinţii tăi...
S-au întors rezultatele. Laboratorul nu a putut identifica metalul.
Au spus că ar putea nici să nu fie terestru.
Pe bune?
Nu idiotule, e titaniu, ca acela dintr-o tijă chirurgical,
cum a avut inserată în braţul rupt acum patru ani.
Frumoasă poveste medicală.
Tija a fost scoasă după şase luni...
Deci o mică bucată s-a rupt în timpul extrageri.
Titaniul e folosit la construirea submarinelor nucleare.
Bucăţi din el nu se rup pur şi simplu.
Spune-le astea tipilor de pe Kursk.
Şi cum exact i-a ajuns din braţ în gât?
Corpul atacă obiectele străine.
Reacţia inflamatoare putea ajunge la o venă. Fragmentul are parte de o plimbare gratuită.
Poate spre plămâni, nu în gât.
Da, un chip extraterestru are mai mult sens.
Misterul real e faptul că de fapt nu ai greşit.
Eşti bine?
Bine. M-am împiedicat.
Copilul şi-a făcut o gaură în spatele gâtului.
Şi evident nu a sângerat până la moarte. Asta e ciudat.
S-a coagulat singur?
Sigur.
Deci la început nu era o boală a sângelui. Apoi era. Acum nu mai e din nou.
Care e imposibil.
Sau Foreman a greşit.
Două din trei teste sunt în concordanţă cu descoperirile mele.
Din fericire pentru noi, al patrulea test va fi cu noroc.
Deci o să continui să-l tai? Până ce?
Acest test e diferit.
O să luăm nişte sânge,
să vedem dacă vreunul din factorii de coagulare sunt scăzuţi sau lipsesc.
- Dar de ce celelalte teste... - Avem trei rezultate.
Nu au fost consistente. Unul din ele trebuie să fie greşit.
Sau două din ele.
E posibil ca problema să nu fie în sânge? Să fie psihologică?
Adică, aproape s-a omorât.
Nu încerca să se rănească.
Nu, doar căuta un dispozitiv de urmărire extraterestru.
Am timp pentru încă unul.
Nu te condamn că petreci mai mult timp aici.
Am auzit că artistul cunoscut înainte ca Şchiopul e înapoi sus.
Dr. Cuddy îl vrea pe acela.
E ocupată. Îl iau eu.
Doamne! Eşti...
Eşti bine!
Ne-am cunoscut?
Am fost unul din doctorii tăi!
Erai ca o legumă când ai plecat de aici săptămâna trecută.
Boala lui Addison.
Tot ce aveam nevoie era Cortizol,
şi mi s-a pornit creierul ca de la un întrerupător.
E uimitor!
Sunt surprins că nu ştiai.
Cum aş fi putut să ştiu?
Încă nu sunt eu însumi.
Paşi mici, îmi spun toţi doctorii. Acum...
Cu tratament, vei fi bine. La ce spital te-ai dus?
- Cum să... - Vreau să fac sex cu soţia mea,
şi speram că poate ai putea...
Viagra? Eşti aici pentru Viagra?
O găleată ar fi bună.
Dr. Cuddy.
Bună.
E complet lipsit de etică.
A fost nesăbuit cu un pacient.
A avut dreptate. Dar nu ştia asta.
Are nevoie de măcar puţină umilinţă.
De ce are nevoie de asta?
Pentru că alţi oameni o au? De ce trebuie să fie ca ceilalţi oameni?
Trebuie să fie mai puţin nesăbuit.
Ei bine, ai reuşit.
Ignoră simptomele, căută o soluţie uşoară. E în dureri.
- Cât de multă durere? - De ce?
Ştii că asta îl afectează, nu?
Spunându-i că a avut dreptate la ultimul caz nu o să-l ajute cu nimic.
- Îl va face mai puţin deprimat. - Dar ar putea să nu îl ajute cu piciorul.
Dar nu ai de unde să ştii.
Lasă-mă să fac o scanare PET
pe zona talamică parietală să văd dacă simte durere.
Dacă aşa e, ketamină nu mai lucrează, şi se îndreaptă spre o cădere groaznică.
Dacă nu, durea din picior e vina mea, şi o să-i spun adevărul.
Prea strâns?
Părinţii mei cred că sunt nebun.
Nu, nu cred.
Sunt doar îngrijoraţi pentru tine. Asta e tot.
Nu sunt ciudat.
Doar că mi se tot întâmplă chestii ciudate.
Ciupire uşoară.
Dacă mă faci mai bine, crezi că extratereştrii o să mă lase în pace?
Nu cred că te vor mai deranja multă vreme.
Minţi din nou?
Nu.
Dacă rezolvăm asta, totul va fi bine.
Eşti încă cu noi?
Edem pulmonar, criză hipertensivă de gradul doi.
Ce se întâmplă? Aşteaptă afară.
Dă-i oxigen, şi pune-i o perfuzie de nitroprusid de sodiu.
Scoate-i afară!
E în terapie intensivă, sistolic şi în jur de 170.
Am lăsat instrucţiuni să le reducem încet ca să nu îi afectăm organele.
Dar lăsându-i tensiunea atât de mare riscăm un infarct,
MI şi orbire.
Sunt deschis la sugestii.
Rezolvaţi cazul.
- Rinichii ar putea explica... - Rinichii sunt curaţi.
Spuneţi-mi că e un hibrid mutant uman.
E o boală de sânge.
Clancy a ieşit pozitiv pentru Von Willebrand.
Nu am greşit.
Cum poate să coaguleze singur în două din trei cazuri?
- Poate a trişat. - Sigur.
Copiii trişează întotdeauna la testele de timp de coagulare.
Vorbea metaforic. Încearcă să sune ca mine.
Nu am nicio idee ce ai vrut să zici, dar mi-am dat seama că ai ceva in cap.
Vroiam să zic că se coagulează acum, când e în criză hipertensivă.
Poate cele două sunt legate.
Dacă era hipertensiv şi în celelalte două cazuri când a coagulat?
Criza hipertensivă poate activa factorii de coagulare.
Chiar şi cineva cu Von Willebrand scăzut poate coagula teoretic.
Şi prima dată când a coagulat Clancy era agitat
aducându-şi aminte de răpirea extraterestră. Putea să fie foarte uşor şi hipertensiv.
Şi eu devin agitat când îmi scot implanturi cu micro chip-uri din gât.
Îmi pare o trişare.
Dă, am prins-o.
Bine, care e diagnosticul diferenţial pentru un băiat de şapte ani
care suferă de crize multiple de hipertensiune?
Credeam că problema e în inima fiului dumneavoastră.
Trebuie să discutăm de o procedură numită ecografie transesofagială.
In regula, şi asta o să-i facă bine inima?
Asta o să ne spună unde e problema, să sperăm. Apoi putem să-l tratăm.
Ascultaţi, asta nu face parte din slujba mea,
dar este îngrijorat pentru că credeţi că e nebun.
Păi, nu e?
Mai sunt alte explicaţii pentru ce se întâmplă.
Este important să ştie că voi credeţi în el, chiar dacă nu e aşa.
Curat. Inima nu e problema.
De ce nu am un TV-HD în birou? Sunt şeful departamentului.
- Nu sunt defecte structurale. - Valvele sunt intacte.
Caracterizarea ţesutului e imposibilă când pixelii sunt de mărimea unor piese de Lego.
Vedeţi, despre asta vorbesc.
Foreman, trebuie să furi asta pentru mine.
Lasă-mă să-mi sun băieţaşii de cartier.
Cu cât imaginea e mai clară, cu atât e mai clar faptul
că nu există mase, cheaguri sau rupturi.
Problema trebuie să fie în altă parte.
O să avem nevoie de o barcă mai mare.
Te înşeli, House.
Crezi că ne va face să spargem IMAX înainte să admită?
- Acolo. - Unde?
Chiar acolo. Partea stângă, nu se mişcă.
Păi, nu îngheţa imaginea. Ceva nu se mişcă.
Cum să vezi dacă ceva nu se mişcă când nimic nu se mişcă?
Am nevoie de un laser.
- Nu avem un laser. - De ce nu?
Cine o să ne ia în serios dacă nu avem un laser?
Chiar acolo.
Câteva mii de miocite care nu bat cu în ritm cu restul.
Deci ai găsit o aritmie?
Nu este aritmie. E o non-ritimie.
Miocitele se contractă. Acestea nu se mişcă deloc.
Aduceţi-mi acele miocite. Vreau să vorbesc cu ele în biroul meu.
Ce face copilul?
Inima aproape i-a explodat. Bate încă, totuşi.
Cea mai mare parte din ea, totuşi.
De ce se chinuie să pună restricţii de vârsta pe chestiile astea
când doar trebuie să dai click, "Da, am 18 ani"?
Chiar şi unul de 17 ani ar putea să-şi dea seama.
Ce se întâmplă cu piciorul tău?
Mai întâi, spune-mi ce se întâmplă cu sânii tăi.
- Dacă simţi durere... - Sunt mai fermi.
Se cheamă sârmă de susţinere.
Vreau să-ţi fac o scanare PET a creierului tău.
Cred că sunt hormonii.
Cât timp nu e activitate crescută în talamus...
Pare că acei căţeluşi intră în afacerea cu lactate.
...atunci durerea poate fi bună. Poate fi muşchiul regenerându-se.
După antrenament, ai dureri.
Durerea nu înseamnă că ketamina nu a avut efect.
Cred că ar trebui să spun "Mazel tov." Cine împarte trabucurile?
Nu sunt însărcinată.
Am nevoie să îţi fac o scanare PET a creierului tău.
- Băiat sau fată, ai ales deja numele? - Nu sunt însărcinată.
- Nu mă doare piciorul. - Eşti în negare.
Nu, nu sunt!
M-ai prins.
Dacă credeam că piciorul meu se deteriora,
nu crezi că aş vrea să fac ceva să împiedic asta?
Bine.
Trebuie să plec.
Aici e ADN-ul lui Clancy.
Şi aici e ADN-ul bucăţii din inimă căreia i-am făcut biopsie.
E imposibil.
Mai fă-l o dată.
Deja l-am mai făcut o dată după asta.
Genele din miocitele lui Clancy nu se potrivesc
cu cele din restul corpului.
ADN străin.
S-a uitat cineva la Dosarele X ca să sugereze o explicaţie?
Există căi prin care ADN-ul poate muta. Radiaţii UV extreme.
Cu atâta soare, ar muri cu un bronz sănătos şi strălucitor.
Expunere la bromura de etidiu sau acid azotat.
La început, tatăl era un violator. Acum e chimist.
Diverse specii de ciuperci s-au dovedit mutagene.
Doar dacă copilul tău mănâncă grămezi de ţelină
sau trăieşte în Indonezia, sau ambele.
- Te doare piciorul? - Ajută acea întrebare?
- Te apleci. - Tu stai.
- Te sustragi. - Mă doare capul.
Vă rog, oricine, da-ţi-mi o explicaţie terestră plauzibilă
pentru ADN-ul străin al acestui copil.
Putem căuta în casă toxine, fungicide sau radiaţii.
Cui îi pasă ce a cauzat-o? Un copil vine cu o infecţie,
nu facem o cercetare să vedem de la care coleg a luat-o. O tratăm.
Ştim că are chestia în el. Să luăm un scalpel şi să o tăiem.
Unde să tăiem? Sunt şanse să nu fie numai în inimă.
Păi, am avut noroc cu inima. Miocitele se contractă.
Am putut vedea că acelea nu se mişcau.
Nu ştiu cum naiba o să le găsim în altă parte.
Dacă luăm celulele cu ADN-ul prost, şi le etichetăm?
Poţi formula asta într-o metaforă?
E aceeaşi cale prin care căutăm cancer.
ADN-ul rău crează o proteină unică pe suprafaţa celulelor afectate.
Creăm un anticorp care recunoaşte numai acea proteină,
îl introducem în sistemul lui, şi celulele similare se luminează
ca nişte becuri.
Bine, să facem asta.
Trebuie să-i spui.
A zis că nu e în dureri.
- Minte. - Normal că minte.
Avem nevoie de alt plan.
Nu îi spune aşa.
Cum aşa?
"Plan."
- Parcă complotam împotriva lui. - O să-i spun.
- Nu, nu o să-i spui. - Atunci vino cu un plan deştept repede.
Nu e aşa de încântătoare cum crede că este.
Ce face această maşină?
Face mult zgomot,
şi ne va ajuta să ne dăm seama ce nu e în regulă cu tine.
Crezi că House a pierdut un pas?
E în regulă.
Acolo. Mănunchi de celule afectate în măduva femurului.
Explică boala de sângerare intermitentă.
Pentru că nu trebuie să mă supun la tortura lui House dacă nu e vreun avantaj.
Îţi spun, e bine.
Am ratat nişte celule afectate în inimă.
Explică problema hipertensiunii continue.
Spui că ultimul caz chiar l-a afectat, şi acum brusc...
Am greşit.
Deci te-ai răzgândit. De ce?
Ideile lui geniale în acest caz au fost toate ale tale.
Uite motivul pentru care are nevoie de ochelari.
Aparent e un simptom. Înseamnă că condiţia este...
Nu te răzgândeşti fără motiv. Spune ce ştii?
House nu a greşit la ultimul caz.
Cuddy l-a vindecat pe tip cu ideea lui House.
Cuddy şi Wilson încearcă să-l înveţe nişte umilinţă.
Scanarea e completă. Trei locuri, dar nimic în creier.
Teoria originală a lui House a fost corectă. Nu e problemă neurologică.
Va putea să meargă?
Piciorul lui va fi funcţional după reabilitare.
"Funcţional"? Ce înseamnă asta?
Va putea merge, dar nu alerga? Va şchiopăta?
Dacă totul va merge bine, va merge, va alerga.
Probabil va fi mai puternic decât este acum.
După ce îl închidem, vom trece la celălalt picior,
vom trece un cateter prin artera femurală înspre inimă.
O dată ce înlăturăm zonele afectate,
ţesutul normal va prelua să-şi facă treaba.
Ar trebui să nu mai avem probleme cu tensiunea.
După ce confirmăm că acele zone sunt curăţate, vom începe procedura finală.
Vom insera un ac prin pupilă
şi o să înlăturăm celulele anormale din retină.
Închide-ţi ochiul drept. Poţi să-mi vezi faţa?
Da, văd clar.
Poţi să-ţi arunci ochelarii. Le-am scos pe toate.
Culcă-te puţin. Te duci acasă mâine.
Mulţumesc.
Vrei să mergem la o alergare?
Ce vrei?
Vreau să alergi.
De când ai devenit un potenţiator?
Te fac să exersezi.
Vicodinul blochează durerea, treci prin reabilitare,
puterea muşchiului creşte, şi durerea scade.
Aş prefera să nu depind de calmante ca să trec peste zi.
Eşti ca oricare alt pacient,
care fuge de informaţiile care nu îl fac fericit.
Sunt la fel de fericit ca un porc în mizerie.
Eşti speriat că tratamentul cu ketamină îşi pierde efectul,
că a fost numai o fereastră dureroasă către o viaţă bună.
Ce parte din "mizerie" nu ai înţeles?
Cum de eşti sigur că nu e doar un muşchi dureros?
E piciorul meu. Ne cunoaştem de multă vreme.
Nu ai întotdeauna dreptate, House. Ai dovedit asta în ultima vreme.
Ce i se întâmplă?
Are o criză. Am nevoie de clonazepam.
Credeam că le-aţi extirpat pe toate.
Da, ţipă la mine. Asta o să-ţi facă bine copilul.
Clar, am ratat o parte din ţesutul străin. E posibil să mai fi rămas ceva în el.
Halucinaţiile şi crizele pot indica probleme în lobul temporal.
Îmi pare rău, House. Este neurologică. Se pare că ai greşit din nou.
Nu am ratat nimic. Scanarea creierului a fost complet curată.
Eticheta noastră e posibil să nu fi penetrat bariera de sânge a creierului.
Nu mai folosi o IV de data asta. Intră direct în creier.
Nu se luminează nicio celulă. Creierul îi este curat. Nu e neurologică.
Simptomele sunt neurologice. Boala trebuie să fie neurologică.
Scanarea a fost curată de două ori. Nu e acolo.
Dar dacă e acolo, dar nu a apărut la scanare?
Dacă etichetarea pur şi simplu nu merge în creier?
Celulele creierului sunt diferite structural, exprimă o proteină diferită.
Deci cum o găsim?
Unde mergem?
EU, merg să mă gândesc.
Trimite copilul acasă.
Cum adică?
Asigură-te că tensiunea e stabilă, şi trimite-l acasă.
Cum, ca şi cum nimic nu s-a întâmplat?
I-am vindecat boala de sângerare.
Am înlăturat toate celulele rele pe care le-am găsit.
Nu ştim că am reparat ceva. A trecut numai o zi.
Poate că aceste simptome apar şi dispar ca şi boala de sângerare.
E mult mai probabil că simptomele care au mai rămas...
...sunt doar un coşmar.
A avut o convulsie.
Poate fi epilepsie. Poate fi psihologică. Poate să nu fie nimic.
Dacă se mai îmbolnăveşte o dată, ne va da un alt indiciu.
Putem începe să căutăm iar. Dacă nu, nu mai contează.
Trimite-l acasă.
House.
Deci renunţi la acest copil?
Trebuie să ştii când să te opreşti.
Tu nu te opreşti. Tu nu te opreşti niciodată.
Continui până când vii cu ceva atât de nebunesc
care e de obicei adevărat.
Cu excepţia ultimului meu caz.
Nu fi patetic. Uită ultimul caz.
E clar că e ceva în neregulă cu acest copil.
De când ai dezvoltat păreri aşa de puternice despre pacienţii mei?
Săptămâna trecută, erai convinsă că pacientul meu nu era bolnav.
Acum eşti convinsă că acesta este.
Acesta e un băiat. Părinţii lui sunt disparaţi.
Strânge-ţi echipa, mai petreceţi câteva ore în plus...
Cred că am putea să-i tăiem piciorul stâng. Acolo am găsit cele mai multe.
Poate am putea să-i înlăturăm complet şi ochiul afectat.
Dacă ai motive să crezi că asta ar putea ajuta...
Nu o să încep să ciopârţesc bucăţi din corp,
dar e interesant că mă laşi să fac asta.
Vreau doar să faci ceva.
Ai fost foarte susţinătoare toată săptămâna asta.
Ori e din cauza hormonilor, ori eşti copleşită de vină,
şi e prea devreme la sarcină ca să fii atât sub influenţa hormonilor.
- Nu sunt însărcinată. - Atunci ce ai greşit?
Avea Addison. Ultimul tău pacient. Ai avut dreptate.
I-am făcut o injecţie cu Cortizol şi s-a trezit
de parcă ar fi fost Rip van Winkle.
Mama ta a dat de necaz. E aşa de mincinoasă.
De asta nu ai un tată. De asta a trebuit să...
Cum se poate ca o persoană să aibă două tipuri de ADN?
Am mai trecut prin asta.
Presupunerile noastre sunt greşite.
Am confirmat două seturi de ADN. Am reanalizat secvenţa.
Nu am spus că testele din laborator au fost greşite.
Am spus că presupunerile noastre au fost greşite.
Am presupus că e o persoană.
Bineînţeles.
Extratereştrii nu numai îl vizitau, l-au şi înlocuit.
Eşti prostuţ. Dacă nu este o persoană? Dacă e două persoane?
- Nu mă prind de metaforă. - Nicio metaforă.
Chase, ai spus că mama a folosit fertilizare în vitro, da?
Da, au avut probleme să conceapă.
Copilul avea dreptate tot timpul.
A fost implantat cu ceva, când era mic.
Adică foarte mic, mic de 12 celule.
În vitro cresc şansele de gemeni.
Dar nu are un geamăn.
Nu care se plimbă.
Dar fertilizarea în vitro costă aproximativ 25.000,
aşa ca doctorii implantează de la doi la şase embrioni
ca să se asigure că obţii ceva de valoarea banilor.
Problema e că nu este întotdeauna suficient loc pentru toţi puişorii.
Doi fraţi se trezesc împărţind locul. Nu există paturi supraetajate,
aşa că se apropie ca să-şi ţină de cald, şi nu se mai despart niciodată.
E două persoane într-una singură.
Se numeşte himerism.
Din nefericire, fratele lui e ca un partener rău.
Tipul doar ia spaţiul, stă în cale.
Corpul lui Clancy crede că-i va înlătura pe cei care câştigă uşor.
Fratele lui numai trimite mingi în fileu.
Trebuie să-l scoatem de pe teren.
Deci asta înseamnă că putem să găsim celulele rele din creierul lui sau nu?
Sigur, abandonează metaforă. Bine.
Clancy gândeşte diferit faţă de fratele lui pentru că gândeşte.
Dacă inducem o răpire extraterestră...
Stai. Despre ce naiba vorbeşti?
ADN-ul străin trebuie să fie într-o parte din creierul fiului dumneavoastră
care îl face să creadă că este răpit.
Dacă stimulăm acei neuroni cu o sondă electrică,
putem păcăli creierul fiului dumneavoastră într-o halucinaţie.
Neuronii fiului dvs se vor aprinde, cei ai fratelui lui vor rămâne întunecaţi.
Pe aceia îi tăiem.
Vorbiţi despre chirurgie pe creier.
Vorbesc despre chirurgie pe creier tare. Unul din fiii dvs va muri,
dar cel mai înalt nu va mai fi aşa de enervant.
Deci am un geamăn?
Nu chiar. Ce e pe card?
Un bec.
Începe la 10.
Nu fac asta.
Eu am fost, băiete. Îmi pare rău.
Eşti în funcţiile motoare. Încearcă doi centimetri mai în spate.
Trăieşte în mine.
Cam aşa.
Gâdilă. Nu mai îmi gâdilă tălpile.
Eşti în zona senzorială. Te apropii.
Ce vezi pe asta?
Luna şi stele.
Deci sunt cam ciudat?
Toţi suntem cam ciudaţi.
Nu!
- Clancy? - Am dat de ceva.
- Ce vezi? - Lumina.
Uite-i că vin, cred.
Undele creierului indică o halucinaţie uşoară. Neuronii se aprind.
- Zone întunecate? Locul e prea difuz.
Halucinaţia încă nu este destul de puternică.
Ridică voltajul.
Tensiunea e deja 160 cu 110. Mai sus...
Mergând încet e mai bine decât să nu respiri. Du-ne la 100.
Zona e încă prea difuză pentru a putea distinge ceva.
- Dă-l mai sus. - Deja ai depăşit maximul presetat.
Următorul pas sunt leziuni ale creierului.
O să te prindă. Vin prin pereţi.
O să te ia, o să te tortureze. Nu o să-ţi mai vezi niciodată părinţii.
Clancy? Mă auzi?
Clancy?
I-ai prins.
Da.
I-am prins pe toţi.
Închide-l.
Totul va fi normal din nou.
Îţi vine să crezi ce a încercat să facă Cuddy?
Ce e acum?
M-a minţit.
A făcut bine pacientul cu diagnosticul meu, apoi m-a minţit despre asta.
Nu pare ea.
Ai dreptate.
Dar sună ca tine, nu?
Exact ce ţi-a spus Cuddy?
Nimic din ce limbajul tău corporal nu îmi spune acum.
Deci care era planul?
Să mă simt aşa de umil prin ratarea unui caz
ca să-mi reevaluez toată viaţa,
întrebându-mă despre natura adevărului şi bunătăţii şi devenind Cameron?
Ceva de genul ăsta.
Mai mult decât dacă ţi-am fi spus adevărul,
că ai rezolvat un caz bazându-te pe niciun fel de dovezi medicale,
ai crede că eşti Dumnezeu.
Şi m-am îngrijorat că o să ţi se topească aripile.
Dumnezeu nu şchioapătă.
Traducerea şi adaptarea Lucia Morandini