FAMILIA BORGIA Sezonul 1 Episodul pilot
Traducerea si adaptarea: Ionuţ666, Shadow si Felixuca
ROMA 1492 - CENTRUL LUMII CREŞTINE REŞEDINŢA PAPALĂ.
Papa avea puterea de a încorona şi detrona regi
pentru a schimba destinul imperiilor.
Biserica era afundată în corupţie. Papa Inocenţiu al VIII lea era pe moarte
Şi Scaunul Papal era un premiu dorit de toţi.
...care ne păzeşti de cel rău, şi ne dai viaţa eternă.
Amin.
Stropeşte-mă cu isop şi voi fi curăţat. Spală-mă şi voi fi mai curat decât zăpada
Îţi este frică să intri, dar trebuie.
Din preaplinul...
Sunt pe cale să-mi întâlnesc Creatorul.
Am mărturisit şi... mărturisesc că îmi este foarte frică.
Colonna. Sforza. Orsini. Borgia.
- Sfinţia Ta. - Della Rovere.
Slavă Tatălui...
Vă veţi lupta ca nişte câini peste leşul pe care-l las,
pentru Scaunul Sfântului Petru. Dar odinioară a fost pur.
L-am pătat cu lăcomia şi desfrâul nostru.
Care dintre voi... îl va curăţa?
Va fi curăţat, Sfinţia Ta, cu lacrimile pe care le-am vărsat.
Jur în faţa lui Dumnezeu.
Îndrăzneşti să juri, porc spaniol?
Ca vicecancelar, jur în faţa lui Dumnezeu.
Şi eu, Sfinţia Ta.
Şi eu, Sfinţia Ta...
Staţi liniştit, Sfinţia ta.
Gloria Sfintei noastre Biserici va fi restabilită în timpul vieţii mele.
Te rog... Dumnezeule.
- E o uşă în spate... care duce în stradă. - Ieşirea din spate?
- Eşti cleric? - Nu ţi-ai dat seama?
Nu a fost nimic ecleziastic în legătură cu tine aseară.
Noaptea sunt cine vreau eu să fiu. Iar ziua sunt aşa.
Lucrezia!
- Surioară! - Am văzut o domnişoară... Încă una!
Există o pedeapsă pentru spionat.
- Care este? - Cred că ştii!
Nu!
- Pot veni la nunta ta? - Nu voi avea niciodată o nuntă, ştii asta.
Nu. Eşti căsătorit cu Dumnezeu. Nu-L iubeşti pe Dumnezeu, Cesare?
- Mai mult decÃ¢t te iubesc pe tine - Nu te Ã®ntrista, frate.
Poate cÄƒ tata va deveni papÄƒ ÅŸi tu vei putea sÄƒ fii cine vrei.
Dacă devine papă, voi fi ceea ce vrea el.
Un papă poate avea copii, Cesare?
Am auzit un zvon că papa Inocenţiu ar avea 12.
Dar de asemenea am auzit că este pe moarte.
Nu e nicio noutate. E pe moarte de câteva săptămâni.
Dacă va muri, tatăl nostru va purta coroana?
Noul papă va fi ales de Colegiul Cardinalilor, dragostea mea.
Şi doar Dumnezeu poate prezice rezultatul.
Cum tu nu vei avea nuntă, mă rog la Dumnezeu să-l aleagă pe tata.
Vreau să port un voal alb frumos încrustat cu perle pentru încoronarea lui.
Atunci, Dumnezeu are nevoie de ajutor.
- Ce au auzit? - Papa îşi dă ultima suflare.
Dumnezeu să-i odihnească sufletul...
Trebuie să te scoatem de aici înainte să încuie uşile.
- Aşa începe. - Ştii ce trebuie să faci?
- Da, tată. - Ţine familia noastră în siguranţă.
Până când noul papă va fi ales, va fi anarhie în Roma...
Fiecare facţiune luptând pentru propriul candidat.
Iar dacă... după primul scrutin... dacă fumul e negru...
Cum ai spus, tată, ştiu ce trebuie să fac.
Am aşteptat toată viaţa momentul ăsta. Îţi repet.
Dacă primul scrutin eşuează, îţi voi trimite de veste...
Pe aripile unui porumbel...
...Numele cardinalilor care trebuie convinşi.
Cu proprietăţi, beneficii şi dacă e nevoie, aur.
- Se numeşte simonie, tată. - Dumnezeu ne va ierta, fiule.
Dar nu voi uita eşecul... al tău sau al fratelui tău.
- M-ai înţeles? - Nu te vom dezamăgi, tată.
Du-te acum.
Întoarce-te în Spania, Borgia! Te-ai bucurat de ziua ta în Roma.
Nu mai poţi stoarce favoruri de la un papă mort.
Sunt născut aici, din câte ştiu.
Dacă un porc se naşte în grajd, asta înseamnă că e cal?
Roma e pentru romani acum. Noul papă va avea grijă.
- Dacă noul papă e spaniol? - Dacă mama mea e fecioara Maria?
A fost fecioara o târfă romană? E o noutate pentru mine.
Scuzaţi-mă.
Fratele meu vorbeşte înainte să gândească.
Te imploră să-l ierţi.
- Ar fi trebuit să-i las. - Să mă omoare? Pe fratele tău mai mic?
Tata nu te-ar fi iertat niciodată.
Ai auzit?
Chiar şi Gioffre a auzit, nu-i aşa?
- Papa a murit. - Ştii ce înseamnă?
Ştiu că va fi un scrutin.
Iar în oraş va fi un haos până se termină.
Crezi că tatăl nostru poate câştiga, Juan?
Ne e permis să visăm, mamă?
Tatăl vostru a găsit căi de a ne iubi şi a ţine la noi,
dar nu sunt sigură dacă şi ca papă va face la fel.
- Ca papă, poate face ce vrea. - Eşti sigur?
Regii, papii şi împăraţii se dedică poporului, nu familiilor.
Dacă lăsăm scrutinul să-şi urmeze cursul nu va fi papă.
Ce altă variantă avem?
E în mâinile Domnului.
E la mâna Colegiului Cardinalilor, mamă. Nu e chiar acelaşi lucru.
Pe asta.
- Cardinal Borgia. - Domnia ta, cardinale.
- Oricine va câştiga concursul... - Scrutinul.
Dacă ai fi fost un alt om... poate că aş fi votat pentru tine.
V-aţi îndeplinit admirabil îndatoririle de vicecancelar.
Biserica are nevoie de... geniul tău organizaţional.
- Dar... - Are şi alte nevoi.
- Iar acelea care sunt? - Sinceritate. Onestitate. Bunătate.
- Ai impresia că nu am aceste calităţi? - Da. Aşa că voi lupta împotriva ta.
Până la final şi după, dacă aşa trebuie,
cu toate mijloacele pe care le am la îndemână.
Am obiceiul să câştig bătăliile pe care le port.
- Dar de ce vorbim de luptă? - Totul este în mâinile Domnului.
Noapte bună, domnia ta.
Pentru cardinalul Rodrigo Borgia, patru voturi.
Pentru cardinalul Ascanio Sforza, şase voturi.
Pentru cardinalul Guilliano Della Rovere, şapte voturi.
Pentru cardinalul Orsino Orsini, şase voturi.
Nimeni nu întruneşte majoritatea...
Dominus Deum...
După moartea papei Sixtus, ne-au ţinut timp de o lună...
Groaznic.
Compania a fost tolerabilă, dar mâncarea...
A trebuit să conduc o revoltă...
Am insistat ca vesela să fie adusă din exterior.
Cât de înţelept.
Iar acum am sare în supa mea.
Vă rog, luaţi-o pe a mea, domnia voastră.
Nu bea asta. E oţet. Am gustat.
De la viile mele din Valencia.
- Cum vă pot mulţumi? - Chiar mă întreb...
...est a me...
Regulile sunt clare.
Niciun contact cu exteriorul, oricare ar fi circumstanţele.
Dar probabil ştii că digestia cardinalului Versucci e foarte delicată.
De aceea are iepure copt în lapte.
Bun. Şi... cardinalul Piccolomini...
Purceluş de lapte cu rozmarin.
Într-adevăr. Bunăstarea curiei este de o mare importanţă.
Ca vicecancelar, sănătatea lor e grija mea.
O minte sănătoasă într-un corp sănătos.
Sf. Augustin nu ar fi de acord.
El a ridicat în slăvi virtuţile postului.
Sfântul Augustin... nu a fost nevoit niciodată să voteze în conclav.
Dragilor mei fii, cardinalii Versucci, Piccolomini şi Sanso,
acordaţi-le nişte titulaturi şi beneficii
de la abaţiile Borgia, mănăstiri şi episcopii.
...Versucci, Piccolomini şi Sanso,
acordaţi-le titulaturi şi beneficii
de la abaţiile Borgia, mănăstiri şi episcopii
Julius... Versucci...
Toate drepturile pentru abaţiile...
...Sf. Catherine din Siena. Cardinalul Allesandro Piccolomini.
Purceluş de lapte prăjit pentru cardinal.
Prăjit şi... umplut.
- Cardinal Julius Versucci. - Iepure.
Iepure... copt în lapte.
Gustos.
Cardinalul Giuliano Della Rovere... are zece voturi.
Cardinalul Ascanio Sforza, cinci.
Cardinalul Rodrigo Borgia are opt voturi. Dar nimeni nu are majoritatea cerută.
Dragii mei fii, suntem pe drumul cel bun spre scopul nostru,
dar acum trebuie să ne dublăm eforturile.
Trimite-l pe fratele tău pe la bisericile Borgia
pentru a le goli de aur, ornamente şi pietre preţioase.
Am golit bisericile din Romagna. Am lăsat altarele goale.
- Erau pline de ornamente din aur. - Eşti un adevărat reformator, frate.
Cardinalii aia nu cunosc jurămintele de sărăcie.
- De ce un porumbel, Cesare? - Are un scop dublu, dragostea mea.
Ca multe lucruri în viaţă, este un simbol, dar şi un mesager.
- Un simbol a ce? - A sufletului pur.
- Şi un mesager a ce? - Al corupţiei.
Vrei să spui că are veşti de câte voturi
trebuie să cumpărăm în scrutinul papal.
Eşti incredibil de informată, surioară.
Dar am încredere că sufletul tău este încă pur.
- De câte voturi avem nevoie, Cesare? - Ştii prea multe, nu-i aşa?
Te înşeli. Ştiu prea puţin...
Dragă tată, nouă măgari încărcaţi cu aur şi pietre preţioase
sunt distribuiţi la palatele următorilor cardinali:
Cardinalul Giuliano Della Rovere a strâns...
Cardinalul Ascana Sforza a strâns patru...
Cardinalul Rodreigo Borgia a strâns zece voturi.
Nimeni nu are majoritatea cerută.
Desigur, cardinale Sforza, întregul conclav ştie
că nu pot fi vicecancelar şi papă al Romei.
Atunci nu mai poţi fi vicecancelar.
Vrei să spui... că aş putea deveni papă al Romei?
Dacă găseşti un vicecancelar potrivit.
Care crezi că ar fi calităţile necesare, cardinale Sforza?
Discreţie. Loialitate. Şi un anumit fel de înţelepciune.
Puteţi fi mai precis?
Aş spune că acela potrivit ca vicecancelar
ar trebui să-l sprijine pe vicecancelarul care va deveni papă.
Iar eu spun că avem o înţelegere.
Cardinalul Giuliano Della Rovere a strâns şapte voturi.
Cardinalul Alberto Colonna, două.
Cardinal Rodrigo Borgia... paisprezece.
Cardinalul Borgia are majoritatea cerută.
Corectare: cardinalul Borgia a cumpărat majoritatea cerută.
Ce vrei să insinuezi?
Vrea să spună că Scaunul Sfântului Petru este de vânzare.
Şi că a fost cumpărat de un spaniol implicat până la gât în simonie.
Înţeleg.
Aţi preferat să fiţi cumpăraţi de un italian?
De cineva care să merite papalitatea cel puţin...
Atunci primul meu act ca papă va fi să fac o anchetă a scrutinului.
Al doilea, desigur... va fi să numesc
un vicecancelar cu un oficiu măreţ şi un venit pe măsură ca dar al meu.
Sunt două variante clare:
Cardinalii Della Rovere şi Orsini.
Dar papa nu poate numi pe unul
care a pus la îndoială dreptul meu de a fi papă.
Nu a fost intenţia mea.
Nici a mea.
Înţeleg.
Iar rasa spaniolă îţi este prietenă.
Putem continua?
Pentru a concluziona: cardinalul Borgia a întrunit majoritatea.
O examinare din cap până-n picioare este necesară.
Iar cardinalul Borgia se supune.
E vreo îndoială că bunul cardinal este bărbat?
Nu dacă îi luăm în considerare copii.
Cel fără copii să arunce primul piatra.
- Am auzi zvonuri... de un corn de rinocer. - Atât de mic?
Dă-i drumul. Suspansul îi ucide.
Habet duos testiculos...
...et bene pendentes.
Are două testicule zdravene.
Slavă Domnului.
Avem un nou papă!
În numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Duh, amin.
...tu eşti stăpânul nostru veşnic...
...şi al Sfântului Duh.
Amin.
Păcatele voastre sunt iertate, surioarelor.
- De bastardul papei? - Fiu! Fiul său favorit!
Cer să mă spovedesc, Sfinte Părinte, pentru că am păcătuit.
- Cum ai păcătuit, fiule? - Mi-am corupt sufletul.
Am dat proprietăţi, castele, beneficii fraţilor mei cardinali.
Am transferat documente în mâinile fiarelor prăjite şi păsărilor.
Totul pentru a asigura alegerea ta ca papă.
Iar Dumnezeu ne va răsplăti de zece ori mai mult.
Dar trebuie să-mi uşurezi sufletul, tată.
Poate o familie ca a noastră să supravieţuiască unui asemenea premiu?
Suntem spanioli. Ne urăsc.
Duşmanii care îi avem în prezent se vor înmulţi de zece ori.
Dumnezeu îşi va proteja Vicarul pe pământ, Cesare,
şi pe acei dragi lui.
Îl vei informa pe Dumnezeu de îndatoririle sale în privinţa asta?
De ce ai ton blasfemiator, fiul meu?
Pentru că jur, dacă Dumnezeu nu ne va proteja, eu o voi face.
Eşti episcop, Cesare. Nu ai nevoie de asemenea gânduri.
Tu mi-ai dat povara asta, tată.
Tu ai făcut ca Dumnezeu să fie chemarea mea.
Dar păcatele pe care le-am făcut pentru tine te-au convins cu siguranţă
că Biserica nu este vocaţia mea.
Te implor să mă eliberezi de jurămintele mele.
Lasă-mă să trăiesc ca un laic. Ca un soldat.
Voi putea proteja familia noastră de furtuna pe care ai stârnit-o.
Eşti cel mai mare fiu al meu, Cesare.
Destinul tău a fost să fii un prinţ al bisericii.
Voi fii un prinţ al statului, tată, şi cred că ştii asta.
Armata papală e mică, Cesare.
Bătăliile pe care le voi purta vor fi între zidurile astea sacre.
Aici am nevoie de ajutorul tău. Juan poate...
...să poarte armele pentru familia Borgia şi să conducă orice armată are papa,
şi nu vreau ca autoritatea mea să mai fie pusă la îndoială.
Te iert de toate greşelile şi păcatele,
în numele Tatălui, al Fiului şi al Sfântului Duh, amin.
- Crezi că mi se potriveşte, frate? - Ai umeri laţi.
La fel ca tine. Dar nu au nicio decoraţie.
M-am gândit la o capă care să acopere pieptarul,
cu taurul Borgian în galben aprins.
Mie îmi place negrul.
Negrul e pentru clerici, dar pentru soldaţi,
un taur înfumurat în galben. Sau roşu, poate?
Negrul.
Ţi se potriveşte.
- Bun venit, tată. - Mi-a fost dor de tine.
- Deci, ai câştigat. - Da, am câştigat.
Ai câştigat ce ţi-ai dorit dintotdeauna. Felicitările mele.
Şi am... pierdut.
- Dar ce ai pierdut, dragostea mea? - Pe tine.
Nu mă vei pierde niciodată.
În spirit, poate, dar... fizic sunt nevoit.
- Un papă nu poate iubi? - Un papă Îl poate iubi doar pe Dumnezeu.
Să fiu văzut iubind pe altcineva ar fi... de neconceput.
Aşa că vei găsi căi să ai grijă de sentimentele noastre.
Aşa cum am făcut întotdeauna.
Toată Roma ştie că eşti mama copiilor mei.
Nu doar că papa trebuie să fie cast, dar trebuie şi văzut astfel.
Copii.
- Poţi fi văzut iubindu-i, nu-i aşa? - Desigur!
Am ştiut că va veni ziua asta.
Atât timp cât eşti cu mine în spirit...
- Întotdeauna voi fi. - Şi cu nimeni altcineva.
Este practic imposibil, Vannozza.
Aşa că facem jurăminte de castitate împreună cu noul tău statut?
- Trebuie să facem şi jurăminte de sărăcie? - Sărăcie?
Doamne fereşte!
Pentru procesiunea ceremonială,
cai, arme şi podoabe pentru 700 de preoţi şi 23 de cardinali.
împreună cu tot alaiul, cavaleri şi aristocraţi.
Pentru papa Alexandru, un tron ceremonial
construit de muncitori florentini, placat cu aur şi argint.
Pentru familia Borgia, o căruţă împodobită cu fire de aur,
recondiţionată în Veneţia.
Eşti frumoasă, mamă.
Dar trebui să-ţi aminteşti că nu eşti în doliu.
Poate că sunt.
Ca şi cum ţi-ai pierde familia? Viaţa pe care am avut-o.
- Ce avem de câştigat? - Viitorul.
Pas! Pas!
Ia tiara... care e ornamentată cu trei coroane
...şi fii cu băgare de seamă că eşti Părintele regilor, monahilor, lorzilor globului,
rezidenţi pământeni ai domnului nostru Iisus Hristos,
Mântuitorul nostru, care are puterea şi gloria pentru veşnicie.
Amin.
Sfinţia sa, papa Alexandru Sixtus.
Sunt atât de multe titulaturi, Cesare.
Cum îi va spune familia acum?
Sfinţia Sa.
Sfinţia Sa...
E uşor. Chiar şi eu pot ţine minte.
...le acordă tuturor credincioşilor prezenţi
indulgenţă totală...
- Spune-mi, dragul meu frate... - Ce anume, surioară?
Mie cum ar trebui să-mi spun?
Sfânta Fiică?
Încă eşti Lucrezia Borgia, draga mea.
Îţi vei schimba numele doar când te vei căsători.
Şi când mă voi căsători?
Niciodată, dacă am şi eu un cuvânt de spus.
Cred că-i un lucru bun să te căsătoreşti, Cesare.
Ca fiică a papei,
toţi prinţii din Europa se vor întrece pentru mâna ta.
Nu ştiu dacă te vor iubi la fel de mult.
Poate ar trebui să fac la fel ca tine, frate...
Să intru în rândurile bisericii. Să-mi ofer inima lui Dumnezeu.
Asta e varianta cea sigură, iubirea mea.
Tata are atât de mulţi inamici?
În calitate de tată, poate că nu.
Însă ca papă...
Nu mai sunt Rodrigo Borgia.
Sunt Alexandru al VI-lea.
Tu ştii cine eşti. Încă mai eşti tatăl meu.
Nu mă mai pot gândi la mine. De-acum sunt al tuturor.
Acolo... am fost atât de singuri.
Când coroana a fost pe fruntea noastră.
Am fost neimportanţi.
- Poate chiar înfricoşaţi. - Mă surprinzi, tată.
Şi tu ai fi surprins dacă ai avea un asemenea destin.
Cât se poate de singur...
...doar cu...
tăcerea Domnului... ca al tău martor.
Cu siguranţă, El e deja mulţumit, Sfinte Părinte.
Cu adevărat...
Însă de ce?
Pentru că pământul încă nu ne-a înghiţit.
Poftim...
Trebuie să mă ajuţi, Cesare.
Trebuie să mă ajuţi să înţeleg... majestuoasa tăcere a Domnului.
Nu te băga! Lasă-mă pe mine!
- Vino. - Ajută-mă să-I îndeplinesc porunca.
Ne-au fost încredinţate cheile Împărăţiei Sale.
Regele Franţei trebuie să fie conştient, dle ambasador,
că am investit o maimuţă ca papă.
Speră, dle cardinal, că această poziţie îl va responsabiliza
şi că mila Domnului îi poate transforma până şi pe cei mai răi.
Şi dacă nu e aşa?
Vom urmări foarte atenţi cât de mult rău poate provoca o maimuţă sfântă.
Oferim aceste funcţii pentru a fi folosite cu înţelepciune
pentru a restaura onoarea Sfintei noastre Biserici Mamă.
Dominus vobiscum.
Şi, în cele din urmă,
cea mai importantă funcţie, cea de vicecancelar.
Cel mai apropiat sfătuitor al papei.
Îi încredinţăm...
...celui mai de seamă, celui mai valoros coleg,
speranţa pentru renaşterea Bisericii noastre.
Cardinalului... Ascanio Sforza.
Simonie!
Te acuz, în public,
cu vânzarea de poziţii sfinte asemeni unei negustor!
Îi amintesc cardinalului că suntem în mijlocul unui Consiliu.
Poate nu l-am auzit bine.
- Acea poziţie mi-a fost promisă mie. - Ai plătit pentru acea poziţie?
Am plătit fiind de acord cu frauduloasa ta alegere.
Dacă papa vrea să alunge orice suspiciune de simonie
din partea Colegiului Cardinalilor, se ţine de cuvânt.
Dumnezeu ne-a ales pe noi să curăţăm Vaticanul de corupţie.
Tocmai de aceea, noi am ales pe cineva care nu se aşteaptă să fie promovat,
cardinalul Sforza.
Mă rog Domnului să fiu vrednic de această poziţie.
Şi eu mă rog, alături de tine.
De fapt, aprob în totalitate această strategie.
Pupă inelul, prostule.
La fel şi eu.
Şi regret, cu adevărat, recenta mea lipsă de cumpătare.
În cinstea numirii sale, îl invit pe cardinalul Sforza,
pe Sfinţia Voastră şi întreg Colegiul Cardinalilor,
la un banchet care va avea loc la palatul meu peste două zile.
- Ai de gând să-mi spui? - Ce să vă spun, Sfinte Părinte?
De ce aduci o maimuţă la banchet?
Mă tem că ceilalţi cardinali nu sunt atât de dispuşi la reformă.
Pe când maimuţica ta e dispusă?
Desigur. Miroase foarte bine lucrurile astea.
Reforma Sfintei noastre Biserici Mamă poate fi lentă, însă...
Dumnezeu mi-a vorbit,
la fel cum i-a vorbit predecesorului meu, papa Inocenţiu.
Reforma e necesară.
Să ne ospătăm cu ovăz în seara asta, Sfinţia Voastră?
Să ştiu ce le spun bucătarilor...
Suntem musafirii dv., cardinale. Ne vom ospăta cu ce-ţi doreşte inima.
Slavă Domnului. Îmi turnaţi puţin vin?
Dă-mi voie să gust.
Are o vechime impresionată, domnul meu.
Nu mă îndoiesc.
Ce gust are?
E de-a dreptul magnific.
- Îţi salută bunul gust. - Mulţumesc.
Un vin bun e asemeni funcţiei de papă...
Copt, întregit, bine împământenit. Buchetul lui e paradiziac...
şi e consumat... de o maimuţă.
Cred că a fost doar o metaforă, dle cardinal?
Suntem nişte simple animale binecuvântate cu un suflet etern.
Ce ne-am face fără mila Domnului?
Se pare că chemarea naturii e mai puternică decât o metaforă.
Îşi cere scuze.
Scuză-mă, maimuţica mea.
De ce atâta grabă?
- Doamne, ce rapid eşti. - Pentru un bucătar.
Şi tu, pentru o faţă bisericească.
Sunt de serviciu la bucătărie pentru seara aceasta.
- Cine te plăteşte? - Cardinalul Orsini.
Indiferent cât îţi plăteşte, eu îţi ofer dublu.
- Mi-ar fi de folos cineva atât de rapid. - Serios?
Şi încă cum...
Nu-s chiar atât de prost!
Nici vorbă de aşa ceva, sire.
Datorită ofertei dv., bănuiesc că aveţi nevoie de mine?
Dacă aţi ucide un servitor, ar fi o dovadă de prostie.
Atunci sunt un prost. Spune-mi de ce n-aş face-o?
Datorită celei de-a şasea porunci: "Să nu ucizi!"
O să fiu iertat. Papa e duhovnicul meu.
Pentru că nu vei întâlni un asasin ca mine.
- Eşti sigur? - Da.
- Parcă vorbeam despre condiţii, nu? - Da?
O să lucrez cu bucurie pentru papă sau pentru fiul său,
pentru că aceşti cardinali, aşa cum bine ştii, sunt tare capricioşi,
şi se pare că un om ca tine, care n-ar niciun pic de milă...
Da?
Are nevoie de cineva ca mine, cu la fel de puţină milă.
Continuă.
Am sufocat bebeluşi în paturile lor.
Însă numai când părinţii lor m-au plătit.
- Ce-i în otrava aia? - Viaţa veşnică.
- Pentru cine? - Pentru tine, pentru tatăl tău...
Nu e foarte subtil.
În seara asta nu e nevoie de aşa ceva. Toţi te vor mort.
Serveşte-i-o lui Orsini.
Alteţa Voastră... Sângeraţi.
Nenorocita de maimuţică m-a muşcat.
Aşa fac animalele. N-au suflet.
Propun un toast.
Pentru armonie, între noi, slujitorii Domnului.
Pentru comuniunea celor sfinţi şi pentru iertarea păcatelor.
Amin.
Vreau să propun încă un toast. În cinstea metaforelor.
De ce metafore?
Pentru că metaforele nu au limită. Când eşti prinţ, când eşti maimuţă...
Iar înţelesul ascuns al unei metafore
poate fi desluşit doar de Dumnezeu, în infinita Sa înţelepciune.
Mai propun şi eu încă un toast.
- În cinstea maimuţelor. - Pentru maimuţe?
Într-o clipă îţi ling din palmă, iar în următoarea te muşcă de gât.
Toţi ştim ce e de făcut cu o maimuţă care te muşcă.
Ce faci cu o maimuţă care te-a muşcat?
Îi rupi gâtul...
- Otravă. - Otravă!
Acuz!
Bucătarii? Hai să mergem, tată.
Trimiteţi după ajutor.
- Otrava era pentru noi. - Nu se poate.
- Am fost salvaţi de o maimuţă, tată. - Nu-l poţi otrăvi pe papă!
Ştii cum îţi spun clevetitorii?
Maimuţa hirotonisită. Jumătate din Roma aştepta să sărbătorească...
Otrăveşti un şobolan, otrăveşti un câine turbat...
Nu pe vicarul Romei. Nu pe moştenitorul sfântului Petru!
Te simţi jignit?
Eu sunt jignit, natura e jignită, până şi Dumnezeu e jignit!
- Înseamnă că Dumnezeu se va răzbuna. - Da! Cu ajutorul nostru!
Dă-i drumul!
Excelent lucrat.
- Mă tem că nu s-a terminat. - Ce vrei să spui?
Familia Borgia înseamnă mai mult decât tatăl şi fiul.
- Ce vrei să spui? - Că trebuie să ne grăbim, stăpâne.
Întreaga dv. familie e în pericol.
- Micheletto! - Am ajuns prea târziu?
- Te aşteptam pe tine. - Atunci ai ajuns prea târziu!
Ce faci?!
Daţi-mi voie, stăpâne.
Paznici!
- Dle general! - Veniţi cu mine, repede!
Haideţi!
Daţi-vă din calea mea!
Rugaţi-vă în altă parte, domnilor cardinali.
Nu iese nimeni de aici.
Ce bine ai plănuit masacrul ăsta...
Dacă l-aş fi plănuit, n-am mai fi avut conversaţia asta.
- Eşti chiar atât de meticulos? - Întotdeauna.
Cine l-a pus la cale?
Cardinalul Orsini.
Şi Della Rovere?
Nu ştiu nimic despre el.
Pentru treburile astea n-am avut decât un singur stăpân.
Iar acum?
Acum sunt ca un câine rătăcit. Fără de stăpân...
Doar dacă generoasa dv. ofertă rămână încă valabilă.
Ai fi putut lăsa lucrurile pe făgaşul lor normal.
M-ai fi putut trăda.
- Aşa fac majoritatea celor de soiul tău. - Cei de soiul meu?
Eu nu mă încadrez niciun grup.
Şi bănuiesc că nici dv.
Cum te cheamă, dulce asasin?
Micheletto.
Trebuie să-mi dovedeşti că mă pot încrede în tine.
- N-a fost îndeajuns? - Poate... Sau poate că nu...
- Te poţi descotorosi de cadavre? - Vreţi să păstraţi secretul?
Mai mult de atât. Vreau ca tu să rămâi un secret.
Aruncă-i în Tibru.
Ne întâlnim la porţile Vaticanului peste două ore.
Vom discuta despre ce ai de făcut pe viitor.
Mamă.
Încerci să mă sperii?
Îmi cer scuze, mamă.
Ce cauţi aici, Cesare?
Am tot felul de vedenii...
Crime, beregate spintecate, pocaluri otrăvite...
Poate că nu te înşeli. Acum avem mulţi inamici.
Unde e Lucrezia?
Doarme. Îi duci dorul chiar atât de mult?
Întotdeauna.
Dacă i s-ar întâmpla ceva... aş muri.
Ce i s-ar putea întâmpla?
Cineva o să păzească casa.
E atât de periculos afară?
- Acum suntem în alt oraş. - Nu i se mai spune Roma?
Nu sunt sigur că are un nume.
Tată.
Tată!
Tată, a trebuit să pun un paznic la...
Bunul cardinal, fiul meu, a fost consternat şi înspăimântat
de evenimentele din seara aceasta.
Se pare că otrava a fost cauza morţii cardinalului Orsini.
Mă înfior gândindu-mă la aşa ceva.
Nu se ştie absolut nimic despre cel care l-a otrăvit.
Poate ar trebui să ne întrebăm cine beneficiază de pe urma morţii sale.
- Ce doriţi să insinuaţi, Eminenţă? - Nu insinuez nimic.
Doar îi ofer ajutor Sfinţiei Sale pentru demascarea vinovatului.
Sfânta Biserică Mamă nu-şi permite un asemenea scandal.
Personalul lui Orsini e în cătuşe, Sfinţia Voastră.
Domnule cardinal...
Prea bunul cardinal, frăţioare,
s-a oferit să ne ajute să-l demascăm pe cel vinovat de această conspiraţie.
L-am prins pe nenorocitul ăsta în afara porţilor.
O conspiraţie, prin definiţie, are nevoie de mai mult de un participant.
Îl recunoaşteţi?
Nu e cel care a turnat vinul?
Îl cunoaşteţi, dle cardinal Della Rovere?
Ştiu că a fost la masa cardinalului, însă au fost mulţi ca el.
Nimic, în afară de asta.
Dacă creatura asta e cel care l-a otrăvit,
poate câteva ore în strappado o să-l facă să vorbească.
Vedeţi dacă o să vorbească.
Am o dilemă:
să te jupoi noaptea... sau la răsărit.
- Mi-e milă de dilema dv., stăpâne. - Să-ţi fie milă de tine.
Frate! Te-ai obosit destul apărându-l pe tata.
Am o oră întreagă să-l interoghez pe omul ăsta.
E asta o sarcină pentru o faţă bisericească?
Închide uşa şi pleacă.
Ridică-te!
Ai fi vorbit?
Doar pentru a vă lăuda, milord.
Încă mai vrei să-mi câştigi încrederea?
Pentru totdeuna, stăpâne.
Ascunde-te timp de o zi.
O să le spun că n-ai vorbit.
Şi apoi?
Apoi... apropie-te de cardinalul Della Rovere.
Spune-mi la ce se gândeşte. Ce pune la cale...
Trebuie să mă răniţi, stăpâne.
Nu ţi-am făcut destul rău?
Pentru a-l convinge pe cardinal, spatele meu trebuie să dovedească asta.
Am auzit că-i place bustul bărbaţilor.
Nici chiar eu nu mă pot biciui de unul singur.
Biciuiţi-mă, stăpâne.
Mai tare.
Mai tare, stăpâne.
Şi dacă o să mă trădezi...
o să-ţi găseşti sfârşitul pe raftul acela.
Atunci înseamnă că n-am niciun motiv să vă trădez, stăpâne.
Foarte bine.
Din nou.
Din nou!
Vrei să-mi spui ceva? Despre întâmplările din seara asta?
Doar că... te voi proteja.
Ne voi proteja familia.
De e nevoie, chiar cu preţul vieţii.
Toţi ceilalţi au renunţat.
Noi doar am dovedit că ştim mai bine jocul ăsta.
Însă tragem linia când vine vorba de crimă, nu?
Orsini nu s-a sfiit să ucidă!
Înţeleg.
Aşadar, dimineaţă o să avem un cardinal mai puţin.
Eram de vârsta ta când am devenit cardinal.
Parcă a fost ieri.
Roşul ăsta...
semnifică că eşti pregătit să-ţi verşi sângele
pentru a apăra religia creştină.
Nu, tată.
Eşti pregătit, fiule, să-ţi verşi sângele pentru a apăra religia creştină?
Eu cred că eşti pregătit!
- Poate pentru a-mi apăra familia. - Şi asta.
Dă-mi controlul armatei papale şi ne voi proteja pe toţi.
Vom avea un fiu în armură şi altul în straie bisericeşti!
- Doar ştii care sunt dorinţele noastre. - Vrei să fiu cardinal?
Şi Lucrezia trebuie să se căsătorească.
Atât de curând?
- Are 14 ani. - E doar o copilă.
Trebuie să ne împrietenim cu inamicii noştri.
Ce metodă e mai bună decât o căsătorie?
Poţi oficia ceremonia ca şi cardinal.
Deja sunt cardinal?
Cât timp te-au torturat?
O zi şi-o noapte, Eminenţă.
Ce le-ai spus?
Nu a fost nimic de spus, Eminenţa Voastră.
Ecce homo.
"Iată Omul."
L-au pedepsit pe Cel ce ne-a salvat.
E adevărat ce se zvoneşte?
Că bunul cardinal s-a otrăvit singur, din greşeală?
Cine ar fi profitat de moartea sa?
Cu siguranţă nu cardinalul Orsini.
- Cine-i va lua proprietăţile? - Borgia.
Ei bine...
Nu astea sunt metodele mele.
Credeţi că sunt ale mele, Eminenţa Voastră?
Atunci care sunt metodele tale?
Discreţia... Tăcerea.
Văd c-ai suferit pentru tăcerea ta.
De ce?
Ca şi dv., urăsc familia Borgia.
Şi dacă pot fi de folos...
Am nevoie de cineva de încredere.
Puteţi avea încredere că-l urăsc pe acest papă Borgia.
Mă încred în rănile astea ale tale.
- Nu vor dispărea niciodată. - Aşa e.
Vreau o întrunire a tuturor cardinalilor care au aceleaşi convingeri cu ale tale.
În secret absolut.
Îţi mulţumesc, Sfinte Părinte, că-mi acorzi din preţiosul tău timp.
Continuă, copila mea.
Am păcătuit cu vârf şi îndesat, Sfinţia Ta,
iar anumite păcate doar papa le poate ierta.
Sunt puţine, însă sunt cele mai grave.
Spune-mi.
De multă vreme, Sfinţia Ta, soţul meu mă dezgustă.
Mă tem că nu eşti prima femeie care are soarta asta.
Persoana lui mi se pare respingătoare.
Avansurile lui îmi provoacă greaţă.
Când pune mâna pe mine, îmi vine să vomit.
L-ai privat de îndatoririle tale de soţie?
Nu, Sfinţia Ta.
Le îndeplinesc exact aşa cum îmi spune Biserica.
Nu înţeleg... unde e păcatul?
Am fost însărcinată.
Gândul că copilul lui se află în pântecul meu...
m-a făcut să comit un păcat...
Continuă, copila mea...
Mi-am pus capăt sarcinii.
Este deosebit de grav.
Un păcat... pe care doar papa... îl poate ierta.
Doar Dumnezeu!
Dar am putea interveni... în favoarea ta.
Te rog, Sfinţia Ta, imploră-l să-mi arate îndurare!
Şi... soţul tău? Ştie despre asta?
Nu ştie nimic. S-a retras la castelul din Bassano.
Nu-şi mai satisface poftele cu mine.
Şi acum eşti... curată?
N-am niciun ţiitor, Sfinţia Ta.
Poate aşa îţi vei găsi ispăşirea...
urmându-ţi soţul în Bassano, cum ţi-o cere datoria.
Prefer o viaţă de nenorociri, Sfinţia Ta!
Atunci iubeşte-L pe Domnul.
Găseşte-ţi pacea într-o mănăstire.
Poate găsi cineva pacea într-o asemenea iubire?
Asta se cuvine să facem, Giulia Farnese.
Mă tem că n-am voinţa Sfinţiei Tale.
Sunt încă tânără.
Trupul meu poate găsi şi oferi multă bucurie
dacă sufletul meu şi-ar găsi pacea.
Îi ceri iertare Domnului pentru groaznica ta crimă?
În fiecare zi.
Sfinţia Ta, sufletul meu tânjeşte să-şi primească pedeapsa.
Atunci vei posti. De dimineaţă până seara.
Îţi vei flagela trupul gol de două ori pe noapte.
Cu frânghii cu noduri...
- Sfinţia Ta? - Un şnur de mătase va ajunge.
De-ai distruge frumuseţea pe care ţi-a dat-o Dumnezeu
ţi-ai spori păcatul.
Îţi iert greşelile... abaterile şi păcatele...
în numele Tatălui, al Fiului şi al Duhului Sfânt.
- Amin. - Amin.
Giulia Farnese.
Sfinţia Ta?
Nu putem lăsa un membru la nobilei tale familii în mizerie.
Trebuie să-ţi găsim... un refugiu mirean.
Ţine focul departe de paie!
- E departe! - Bine!
- Ţine steagurile laolaltă! - Da, domnule!
Unii dintre voi l-au votat pe el.
Vă iert acum nefericita alegere.
Dar cei mai mulţi au votat împotrivă.
Am strâns o majoritate chinuită.
Dar acest papă, Borgia, a fost ales de o majoritate ca asta.
Cardinalul a murit pe neaşteptate.
Aşa se pare.
Însă palatul lui e un loc ideal...
pentru penitenţă...
şi meditaţie.
Dacă putem dovedi, aşa cum mulţi suspectăm...
corupţia, simonia, vânzarea bunurilor spirituale,
declinul scaunului papal în ochii lumii creştine...
Consideră-ţi şederea aici un refugiu.
Un refugiu?
Cardinalul a pus să se construiască tunelul ăsta.
Duce în interiorul Vaticanului.
Dacă ai nevoie... de o mângâiere spirituală...
- Când eşti singură... - Sfinţia Ta!
Nu te sfii să-i dai curs.
Ziua sau noaptea.
Acum te vom lăsa.
Pasajul merge în ambele sensuri.
Sfinţia Ta e liberă să mă viziteze...
dacă iubirea Domnului îl lasă vreodată nesatisfăcut.
Cardinalul mă cheamă în toiul nopţii. Are vreun motiv?
Trăim vremuri zbuciumate, părinte.
Dottore... Acum poţi pleca.
Am nevoie de un sfat într-o problemă delicată.
Destituirea unui papă.
Chiar e o chestiune delicată. Şi, aş spune eu, periculoasă.
Opreşte-te. Ai făcut destulă penitenţă.
- Cine ne va ierta, Sfinţia Ta? - Dumnezeu.
Huggucio de Pisa spune:
"Ecce publico fornicator, publico habet concubinem..."
Papa care păcătuieşte public, având o ţiitoare...
Poate fi destituit.
Scandalul asupra Bisericii e o erezie în sine.
Dar ne trebuie dovezi concrete, notorii şi publice.
- Al cui e patul acesta? - Al tău, desigur.
Al cui a fost?
Al unui cardinal nesăbuit.
De ce nesăbuit?
Nu înţelegea că lucrarea Domnului poate fi înfăptuită
şi de cei mai neaşteptaţi slujitori ai săi.
- Şi că Roma are nevoie... - De tine.
De putere.
Eşti atât de frumoasă, Giulia Farnese.
Aş vrea să ţi se facă portretul.
- E frumoasă. - Chiar este.
E mai frumoasă decât pictura.
- Abia am început. - Străduieşte-te mai mult.
Părul ei curge în bucle...
- Cine e? - Giulia Farnese.
La dispoziţia domniei tale.
De ce te pictează, Giulia Farnese?
Tatăl tău, papa, a cerut portretul.
- Va picta şi unul cu mine? - Îl voi tocmi chiar acum.
- De ce ţii un ied în braţe? - În pictură va fi inorog.
Atunci vreau şi eu unul.
Sau, mai bine, un căluţ de mare.
Vreau să stau pe un pat de scoici şi să ţin un căluţ de mare în poală.
Ca acesta?
Da. Exact ca acesta.
Atunci trebuie să fie al tău.
Se poate?
Ţi-l dăruiesc. De la Giulia, pentru Lucrezia.
- Atunci pot să te sărut? - Doar dacă vom fi prietene.
Suntem deja.
Mi se va picta portretul, mamă!
- Da? - Nu vreau ied sau unicorn.
I-am zis Giuliei că vreau un căluţ de mare, ca acesta.
- Cui i-ai spus? - Giuliei Farnese.
Giuliei Farnese i se pictează portretul?
De către Pinturicchio. Tata l-a angajat.
Mi-a dat medalionul ăsta.
Un căluţ de mare e mai frumos decât un unicorn, nu-i aşa?
Am auzit de frumuseţea acestei Giulia Farnese.
- Papa o consideră frumoasă. - Sunt convinsă.
Frumuseţea ei e diferită de a ta, mamă.
Nu e o frumuseţe spaniolă, ci una italiană.
Are părul moale şi buclat.
Unde ai cunoscut-o, Lucrezia?
În încăperile papei. La Vatican.
- Te rog, doamnă! - Sfinţia Ta!
Draga mea.
Mi-ai spus că papa Îl poate iubi doar pe Dumnezeu,
dar că ar fi imposibil să iubeşti pe altcineva.
Sfinţia Ta...
Să mergem altundeva?
Ai zis că papa trebuie să fie curat în ochii tuturor.
Nu vrei să audă că ai o târfă nouă?
- Mamă! - Farnese!
- Ieşi afară! - Că stă în Palatul Orsini?
- Eram... - Plecaţi!
Am renunţat la soţule meu pentru tine!
Eşti mama copiilor mei! Ai un loc special în viaţa mea.
- Şi promisiunea ta? - Nimeni nu mi-e mai drag ca tine.
De ce ea?
Era la ananghie! Trebuia s-o ajut.
Şi tu ai fost nevoiaşă odată!
Dispăreţi! Afară!
Purtam o discuţie...
Sfinţia Ta, plecăm.
Nu mă minţi! Pe mine nu mă poţi minţi!
Atunci nu mă provoca.
Niciodată între aceste ziduri sacre!
am visat despre încăperea asta şi ce ţi-ar putea face.
Atunci ne vom înţelege altfel.
Poate.
Îmi voi ţine gura. Dar nu mă voi lăsa umilită.
Vreau să am pace.
Ai plătit portretul ei.
Vreau şi eu un portret
pictat de acest geniu descoperit de tine.
Pinturicchio.
E priceput... dar şi scump.
Roma e la picioarele tale.
Ai grijă să-mi surprindă frumuseţea.
- Odinioară am fost frumoasă, nu? - Încă mai eşti.
Am fost de acord că nu mă vei minţi?
Şi-a instalat noua târfă în Palatul Orsini, nu?
Aşa cred, Eminenţă.
Întreabă servitorii, discret, aşa cum crezi de cuviinţă.
Ne trebuie dovezi ale păcatului...
Publico habet concubinem.
Du-i-le diaconului la semnat.
Da, Eminenţă.
S-a întâlnit în secret cu cardinalii care îl urăsc pe tatăl tău.
Împreună cu Johannes Burchard,
strânge probe pentru destituirea tatălui tău.
În ce temei?
Desfrânare publică...
Desfrânare? Tata? Doamne fereşte!
- Are probe? - Vrea să pună mâna pe ele.
Atunci hai să le găsim primii, să înăbuşim totul din faşă.
Mama ta era ieri cam tulburată.
Schimbarea din vieţile noastre i se pare dificilă.
- Am observat. - Încearcă s-o ţii la distanţă.
Poate te-ar ajuta să fii... ceva mai discret.
Ştii, Sfinte Părinte, că se complotează împotriva ta?
Ce-ar fi Roma fără intrigi?
Colegiul Cardinalilor e divizat.
Poate ne trebuie mai mulţi cardinali.
I s-a cerut părerea lui Johannes Burchard...
Dragul Johannes.
- Are opinii excelente. - Legat de destituirea ta.
Într-adevăr.
Aş putea vorbi despre nişte lucruri, pentru suma potrivită.
Nu te teme. Vei fi plătită.
Aş merita.
Am văzut nişte lucruri care ar uimi şi curtezanele.
Nu-i nevoie să uimim nicio curtezană.
Doar o mână de cardinali.
Ţi s-a cerut o judecată acum câteva seri?
Ca expert în legea canonică, trebuie să dau această judecată.
Te rog, ia loc.
Aş vrea să-ţi aud părerea, dragă Johannes,
despre lărgirea Colegiului Cardinalilor.
Papa are dreptul de a numi pe oricine doreşte, Sfinţia Ta.
În orice număr ar pofti?
La câţi cardinali s-a gândit Sfinţia Ta?
De câţi ar fi nevoie ca să-mi asigur scaunul papal?
- Doamne... - Hai, Johannes.
Probabil ştii despre comploturile împotriva noastră.
În ochii cuiva răuvoitor, poate şi tu ai fi suspect.
Când mi se cere să judec, ştii că trebuie s-o fac.
Aşa-i. Judecata ta.
De câţi cardinali ar mai fi nevoie ca să-mi păstrez scaunul papal?
- De vreo treisprezece. - Treisprezece!
I-am putea numi pe toţi odată? Fără votul conclavului?
Ar fi nevoie de un precedent.
Atunci găseşte unul.
Sfinţia Ta.
Am primit sfatul expertului suprem în legea canonică.
Putem contesta alegerea papei dacă-i dovedim desfrânarea,
notorie şi publică.
Acum vă prezint acele probe.
Lasă-ne singuri, Micheletto.
Draga mea, spune-ne ce ai văzut.
Există un pasaj între palat şi Vatican.
Sfinţia Sa îl foloseşte... noapte de noapte.
Apoi?
Intră în dormitorul ei, cât ea se flagelează.
Mi-e ruşine să vă descriu ce urmează după aceea.
Dă-ne toate detaliile.
Eu voiam scoici şi un căluţ de mare.
Dar ai căluţul de mare, scumpete.
Nu, voiam unul adevărat. Cum e iedul tău.
Cei adevăraţi sunt mici de tot, draga mea.
- Chiar ţi-s dragă? - Mi-ar plăcea.
Mama te urăşte.
Vei afla, draga mea,
că femeile au puţină putere asupra propriului lor destin.
- Bărbaţii îl stăpânesc. - Şi?
Rezultatul e că ne urăm între noi.
- Dar n-ar trebui s-o facem. - Atunci pe cine să urâm?
- Pe bărbaţi? - Nu, draga mea.
Ne stă în fire să-i iubim.
Dar trebuie să ne apărăm de ei, de ce simţim pentru aceştia.
Cu toate, într-o zi, vom fi înlocuite.
Mă înveţi?
- Ai vrea s-o fac? - Cred că da.
- Ce arme am ca să mă apăr? - Frumuseţea.
- E o armă? - Letală, dacă-i bine folosită.
Dar frumuseţea nu ţine etern.
- Se duce, la fel ca zăpezile. - Şi ce altceva?
După ce trece frumuseţea?
Isteţimea. Inteligenţa.
- Şi eu am aceste arme? - Din plin.
Ar trebui să le cultivi. Într-o zi te vei mărita.
Poate îţi vor fi de folos... mai repede decât crezi.
"Dovada" asta... e frumoasă?
Are farmecele ei, stăpâne.
Poate te îngrijeşti să depună jurământ de tăcere.
- Dumnezeu ne-ar ierta, Micheletto? - Nu cunosc căile Domnului, stăpâne.
Dar tu ştii căile tăcerii.
Decretez că se permit luptele cu tauri în Roma
în timpul festivalurilor publice şi în ultima joi din lună.
Şi problema principală.
Cardinalul Della Rovere n-are nevoie azi de nimeni.
Ca să mediteze, a cerut pace şi linişte.
Spune-le şi celorlalţi.
N-aţi auzit? Eminenţa Sa n-ar nevoie de nimeni.
- E o zi de meditaţie. - Are multe apăsări.
Unii ar zice că prea multe.
Asta e povara unei funcţii înalte. Pe mâine, prietene.
Ne anunţăm decizia de a lărgi Colegiul Cardinalilor,
din pricina muncii copleşitoare care ne aşteaptă
pentru a restructura afacerile Sfintei Biserici.
Treisprezece noi slujitori ai Domnului...
...vor primi bareta de cardinali.
Treisprezece?
Am socotit că-i înţelept să întărim Colegiul Cardinalilor,
având în vedere inamicii strânşi în sânul Bisericii Romei.
E o decizie fără precedent!
Sfinţia Sa îşi va aduce toţi favoriţii în Colegiu.
- O acuz pe Sfinţia Sa... - De ce mai suntem acum acuzaţi?
De încălcarea legii canonice, a legii Sfintei Biserici.
Legea canonică?
Am fost sfătuit de cel mai eminent avocat canonic.
Măr... sau piersică?
Cred că piersică.
Îmi plac piersicile.
Mănânc-o pe toată.
Conciliul de la Konstanz e foarte clar.
Mă refer la statutul 42, paragraful 3...
Pe scurt, te rog.
Papa poate lărgi Consiliul cu orice număr socoteşte necesar
dacă greutatea muncii...
Îl provoc să-i numească pe loc!
Sfinţia Ta!
Dottore, dacă se poate...
Sfinţia Sa vine în spatele doamnei Giulia...
Cu forţa unui armăsar.
Episcopul de Lucca va deveni cardinalul Fiorentini.
Episcopul de Neapole, Giovanni Mascoli, va fi cardinalul Mascoli.
Episcopul de Valencia, Cesare Borgia,
va deveni cardinalul Borgia.
Papa îşi face fiul cardinal?
Am dovezi care vor duce la prăbuşirea acestei familii.
Dovezi?
De desfrâu public şi notoriu!
Cardinale, trebuie să le prezinţi!
O voi face!
Episcopul de Lyon...
Dacă Sfântul Părinte e la fel de viril ca tine...
Sigur că este.
Doar Dumnezeu poate şti.
O lumânare, vă rog!
Unde-i toată lumea?
Nu-i nimeni aici?
Doamne, împrumută-mi puterea Ta şi călăuzeşte-mă
în încercările ce au să vină.
Dă-ne un semn că Roma va fi curăţită,
că pata familiei Borgia va fi îndepărtată veşnic...
Gărzi!
Cineva!
Oricine!
Ajutor!
Cardinalul era cunoscut pentru desfrânarea sa?
Era discret, stăpâne.
Atât de mult, că ieri mi-a cerut să trimit servitorii de acasă.
Pesemne că avea intenţii desfrânate.
Dar sunt şocat... că a sfârşit prin a ucide.
Şi acum a fugit, stăpâne.
Recomand să fim discreţi.
Biserica Romei nu-şi permite încă un scandal.
Poate că dorea să o reducă la tăcere, stăpâne.
Probabil. Biata fată...
Cine o mai fi de încredere în Roma asta a noastră?
Încrederea trebuie meritată.
Poate.
Şi poate că tocmai mi-ai câştigat-o.
Subtitrare de Ionuţ666, Shadow şi Felixuca
sync HDTV Myhnea07