Adam?
Ochii la mine!
Urmăreşte-mi degetul.
Adam?
Arată-mi...
o bicicletă.
Privirea la mine!
Adam?
Arată-mi o bicicletă.
Nu, copile, aia e o minge.
Adam, uită-te la mine!
Ţi-e foame?
Arată-mi ce-ai vrea să mănânci.
Tot desenează linii, în loc să se uite la cartonaşe.
Mai vrei suc?
Dacă mai vrea suc, lasă-l să ceară.
Adam?
Uită-te la mine.
E obosit, Dom
N-ar mai fi dacă am respecta programul.
Arată-mi sucul, tată.
Nu cred că mai vrea să te asculte.
Lasa-l să-l ceară.
Adam!
Se înneacă.
Imposibil, sunt doar macaroane cu brânză.
House M.D. Sezonul 3, Ep. 4 - Lines In The Sand
Băieţel de 10 ani urlă ca din gură de şarpe, fără nici un motiv.
E autism...
Autism sever.
Nu poate vorbi, nu poate susţine privirea.
Urlatul e probabil singura formă de comunicare.
Şi a fost la alţi trei doctori care exact asta au spus.
E aşa de clar încât sigur nu e asta.
Creierul lui nu poate filtra informaţia,
e asaltat continuu de către toate simţurile.
Şi eu aş urla.
Sau mai poate fi ceva medical, precum disestezia.
Părinţii sunt convinşi că e ceva în neregulă cu copilul lor.
De când am început să credem ce zic părinţii?
Sau oricine?
Tatăl lucra pe Wall Street, mama lucra în parteneriat la o firmă de contabilitate.
Când copilul a fost diagnosticat cu autism, şi-au dat demisia amândoi.
Deci sunt foarte protectori şi speriaţi.
- Nu mai avem ce discuta despre... - Îşi studiază copilul.
L-au auzit urlând de un milion de ori.
Dar în zece ani de când îl îngrijesc, e prima oară când îl aduc la spital.
La urgenţe i-au verificat gâtul, nici o obstrucţie, nimic.
Aşa că ţipetele rămân singurul simptom, fără semnificaţie diagnostică.
Copilul se ţine de piept, tensiunea e crescută.
Poate are o durere în piept.
Cei de la urgenţe au spus că n-are nimic la inimă.
Nu te grăbi să elimini durerea.
Unde mergem?
Jos.
Coprocultură pentru paraziţi.
Hemocultură pentru a elimina infecţia.
Şi anticorpi anti-nucleari pentru lupus.
Pentru nişte ţipete?
Poate fi o reacţie la mediu.
O alergie.
Praf, gluten, polen.
O toxină, ceva din alimentaţie. Verificaţi-i casa şi faceţi un test respirator.
Şi plămânii sunt în torace, nu?
Am avut o întâlnire seară.
Şi ea urla.
Cheltuieşti 100.000 dolari s-o testezi?
Sigur că nu.
Ăsta nu e spital veterinar.
Zing!
- Dacă nu crezi că merită să salvăm acest copil... - N-am spus asta.
Păcat.
Era o variantă bună.
Copilul ăsta e doar formă nedefinită ce prezintă amigdale.
Ştiţi cum va fi să încercaţi să puneţi un copil autist în RMN?
Nu vreau să fiu în pielea voastră.
Vreau covorul vechi înapoi.
Rezolvăm puţin mai târziu.
Un copil...
din spital, a avut un accident.
- În mod normal, când cineva vorbeşte la... - Dă-mi covorul înapoi.
Era pătat de sânge.
Da, sângele meu.
Ceea ce face covorul o parte din mine.
Îl vreau înapoi.
Vreau să mă ingroape cu el.
Crezi că mă poţi obliga să fac orice ce vrei tu, indiferent de cât de cretină e ideea?
E biroul meu!
E locul în care muncesc. Locul în care gândesc.
Locul în care salvez vieţi, permiţându-ţi ţie să convingi bogătaşii să-ţi dea bani pentru RMN-uri sau bluze decoltate.
Îl vreau înapoi exact cum era.
Ăsta nou e identic cu cel vechi.
Cu excepţia petei de pe el.
Nu mă voi întorce în birou până nu văd şi ultima fibră tocită din el a locul ei.
Foarte tare.
Nu vreau să stai în birou, vreau să lucrezi în clinică.
Nu vrei să lucrezi în clinică, du-te acasă.
Fără plată.
Attica!
Attica?
Uh... să termine nivelul.
Scanerul e rezervat pentru doar jumătate de oră.
- După aceea... - Ascultă-mă!
Nu vrei să-l mutăm până nu tremină.
Cu cât facem testul mai repede, cu atât plecaţi din spital mai repede.
Adam.
Crezi că... am putea să...
10 minute, maxim.
- Dacă e o problemă vasculară, posibil să nu avem... - Să nu avem 10 minute?
Eu nu am 10 minute.
- Nu, nu, nu vrei... să faci asta...
Adam. Adam.
Am luat laxativul aşa cum mi-a spus doctorul şi, în final, m-am dus la toaletă
dar ceea ce am văzut în WC a fost de nerecunoscut.
- L-am pus într-un şerveţel... ca să-l puteţi vedea şi dvs.
Nu-l puteţi seda?
Aş putea, dar rezultatele testelor ar fi compromise.
Calmante, exerciţii.
Am făcut chiar şi puncţie.
N-a mers nimic... şi azi dimineaţă, când m-am trezit spatele nu mă mai durea deloc.
M-am gândit să vin imediat să vă spun.
Surpriză... tatăl are o depresie.
Stai calmă!
Antidepresivele nu dau dureri de piept.
Uau... fiecare minut e trecut aici.
Când mănâncă, când doarme, când se joacă
Asta nu e viaţă pentru ei.
Au vrut o familie,
n-ai cum să şti cum va fi copilul tău.
Nimeni n-ar vrea asta.
Ciudat...
ai copil normal, părinţii merg la muncă.
Ai copil cu nevoi speciale şi costuri pe măsură, părinţii stau acasă şi transformă curtea în circuit terapeutic.
Da, de parcă ai şti cum e să ai un handicap.
Gândeşte-te la toate momentele frumoase petrecute cu tatăl tău.
Bună, dr. House.
Bună, fată cu nume necunoscut, dar căreia i-am tratat tatăl, aşa că nu ştiu de ce a venit.
Ali.
Cred că m-am înbolnăvit de ce avea tata.
Rino şi nu mai ştiu cum.
Sigur.
Te doare?
Puţin.
Mă doare şi în piept.
Bineînţeles că da.
Aş fi putut să te ascult şi prin tricou...
dar... e bine şi aşa.
Imi place...
Spune-mi, cu exactitate, de când a rămas New Jersey fără tineri excitaţi de 17 ani?
Cam de cinci săptămâni.
E complet gol.
Testul respirator e normal.
Îl putem externa.
Nu pot să vin acum.
Felicitări,
eşti fericita posesoare a unei unice rino-chestii.
Un rinovirus? Nu poţi veni pentru că a răcit?
Nu pot să vin pentru că aşa a spus Cuddy.
Toate testele sunt normale.
Ok, nu începeţi...
o luăm de la capăt.
Ştiu că e greu pentru toată lumea, dar, datorită dr. Cuddy,
n-am un cabinet propriu.
Aşa că trebuie să lucrez aici.
Ce-a făcut cu cabinetul tău?
Nu poate fi folosit.
Deci problema nu e la plămâni.
Ce-aţi găsit acasă la el?
Am găsit nişte pesticide şi ceva alcool, dar tabloul toxicologic a ieşit negativ.
Ceea ce înseamnă că, fizic, copilul nu are nimic.
Am mai vorbit despre asta.
I-aţi făcut coprocultura?
Putem să vorbim în altă parte?
Nu, Cuddy a zis să lucrez în clinică.
Nu, am spus că poţi să lucrezi în cabinet, sau eşti obligat să stai în clinică.
Şi, din moment ce nu pot lucra în birou...
Asta e de fapt ideea?
Să încurci treaba din spital până când îţi înlocuiesc covorul?
Bolnav, nu?
O ştiu într-un film cu James Bond.
Coprocultura!
- Ziceţi! - Cară-te de aici!
- Îmi pui covorul înapoi? - Nu!
Cară-te de aici!
Testul cu scaunul.
E vreo probă la care să ne uităm?
Părinţii au recipientul.
Copilul e constipat.
Fă ce vrei.
Nu-ţi schimb covorul.
Băgaţi-i ceva în fund şi obţineţi proba.
Uite aşa mi-am adus aminte de colac.
Covoare.
Avem nevoie de proba de fecale.
Mai bine aşteptăm să termine nivelul, nu?
De fapt am impresia că e un pic mai bine astăzi.
Parcă ar fi ca înainte.
Posibil să nu fi fost bolnav deloc.
Bănuiesc că am exagerat noi.
Deci, ce poate determina umplerea cu fluide a plămânilor copilului?
De ce ne-ai adunat aici?
E un fel de obsesie?
Da.
Aşadar, ţi-ai băgat degetul în copil şi i-ai determinat o efuzie pleurală?
Te-ai gândit să-ţi tai unghiile?
Am luat proba de scaun după ce i se umpluseră plămânii.
Sau chiar ai o problemă cu covorul.
- Schimbarea te-a evervat... - Am spus că e o obsesie.
Dacă cineva îţi răspunde afirmativ la o întrebare nu-l întrebi şi contrariul.
Dacă e o efuzie pleurală ar trebui să verificăm funcţionalitatea inimii.
De ce tocmai acum?
De ce obsesie în cazul ăsta?
Am mirosit slăbiciunea.
Faceţi-i o ecocardiograma.
Cam... glumeţ.
Aici scrie "James Wilson"... un tip ciudat...
Lichidul s-a dovedit a fi un exudat, daţi-i antibiotice cu spectru larg.
Vă mulţumesc de vizită!
N-ai pentru ce.
M-am gândit că nu te-ar deranja să împărţim cabinetele pentru o vreme.
Se pot împărţi poveşti, sentimente...
jucăriile.
N-ai cum să imparţi birouri.
Nu e Zen...
A fost un cadou.
Unii doctori primesc cadouri.
Ce vrei, dimineţile sau după-amiezile?
N-ai putut să o enervezi pe Cuddy, aşa că vrei să mă evervezi pe mine ca s-o enervez pe Cuddy din partea ta?
Da.
Ce te face să crezi că eu pot s-o enervez?
Pentru că te pricepi la asta.
Oh, nici pe departe, faţă de tine...
Arunci ceva vreodată?
E un dar din partea unei paciente de 11 ani.
Amândoi ştiam că e o porcărie şi uite aşa am făcut-o să râdă.
- Ar fi trebuit să-l păstreze ea până când... - Aşa a făcut.
Adam.
Am nevoie să stai nemişcat, prietene.
E in regulă, îl ţin eu.
Aşa...
Ok.
Ce?
Ce este? Probleme la inimă?
Nu.
Ecografia sugera o tulburare de conducere.
EKG-ul a confirmat-o.
Totuşi nu se explică efuziunea.
Lichidul pleural era un exudat.
Ar trebui să căutăm ceva care să explice ambele probleme: inimă şi plămâni.
Infecţii, paraziţi, cancer?
Microbiologia nu a arătat organisme în fluid, nu e infecţie.
Nu e o obsesie!
E logic să faci un diagnostic diferenţial în clinică.
O enervezi pe Cuddy.
La fel şi cu biroul lui Wilson,
... doar că indirect.
Dar acum suntem în sala de şedinţe,
pentru că nu vrei să stai în cabinetul tău.
Ceea ce înseamnă că n-are nici o legătură cu Cuddy.
Tu chiar eşti obsedat de covoare.
- Ceea ce înseamnă că... - Ce faceţi aici?
Rezervasem sala între 2:00 şi 3:00.
Oh, 2:00 ora de pe coasta de est!
Am crezut că e coasta de vest.
Ceea ce...
e o prostie din partea mea.
Ce puteţi să-mi spuneţi despre paraziţi?
Coprocultura a fost negativă.
E 2:00 fix!
Oh, păi atunci ar trebui să plecăm.
Adică nu ne rămâne decât varianta cancerului.
Faceţi-i o biopsie pulmonară.
Mi-a luat jumătate de oră doar să-i pun masca pentru scanarea pulmonară.
Oh, mă scuzi...
şi trebuia să fi în altă parte?
House.
Putem vorbi?
- Covor? - Niciodată!
N-avem ce vorbi.
Prietena ta a sunat azi la clinică de 15 ori după tine!
Aveam multe de vorbit.
- Nu ştia ce model să aleagă... - House.
Te hărţuieşte!
Bineînţeles!
N-ar putea fi faptul că mă găseşte interesant...
atrăgător,
trebuie neapărat să crezi că e nebună.
Te-a sunat de 15 ori!
Nici maică-ta nu te-ar fi sunat aşa de des!
Poate că aş fi fost mai echilibrat dacă ar fi făcut-o!
- Eu anunţ paza. - Asta e din cauza covorului, nu?
Crezi că renunţ la covor dacă îmi tai distracţia?
Ar fi bine să nu te distrezi.
Ba chiar mă distrez.
Nu fac sex însă.
- E periculoasă. - Nu e adevărat.
E frumoasă!
E frumoasă.
Bărbaţii sunt nişte proşti.
Sunt de acord.
Anunţ paza.
Oh, las-o în pace...
Nu e periculoasă, e...
perseverentă.
Nu poţi să împiedici dragostea noastră!
Ai timp?
Da.
Avem un copil cu exudat pleural şi tulburări de conducere, dar fără disfuncţie cardiacă.
Are proteine în lichidul pleural?
Da, d-asta ne-am gândit la cancer,
probabil limfom non-hodgkin.
Vrem să-i facem o biopsie pulmonară.
Va iesi probabil negativă,
mai bine faceţi o biopsie dintr-un nodul limfatic axilar.
Aşa ar gândi un oncolog, nu?
Nu e nimic complicat.
E doar o biopsie.
Totuşi, ca să fiu sigur, ai vrea s-o faci tu?
În numele Domnului!
Poate cineva să-l facă să tacă?
Unii încearcă să muncească pe-aici.
De ce nu-i arătaţi un ursuleţ de pluş?
Tu cine eşti?
Cineva căruia n-o să-i faci vreodată un cadou.
E dr. House,
doctorul copilului dumneavoastră.
Dă-i drumul, te rog.
Hei, hei, hei, hei!
Ai rămas fără Vicodin?
Ce faci?
Mănânc măceşe.
A avut încredere în tine.
Nu, n-a fost vorba de încredere.
A fost...
autoconservare.
Nu.
A fost mult mai mult.
Ca un fel de conversaţie.
O maimuţ.. o maimuţă nu mănâncă măceşe până nu o vede pe alta că mănâncă.
Maimuţa vede, maimuţa face.
Asta a fost tot.
Copilul e la fel de bolnav ca atunci când l-aţi internat.
Asta da sensibilitate.
Ai un păr frumos.
Speranţa era tot ce le rămăsese acelor părinţi.
Nu, speranţa îi distruge.
Ce-ar putea face e să-şi cumpere un căţel.
Un câine se uită-n ochii tăi măcar,
dă din coadă când e fericit,
îi linge pe faţă, le arată că-i iubeşte.
E greşit că au un copil bolnav?
E normal că vor să fie normal.
Ai vorbit ca o adevărată 'regină a cercului'.
Vezi tu, albii cu un statut social privilegiat desenează acest cerc perfect.
Cine e în cerc e normal.
Cine e în afara cercului ar trebui bătut, rupt sau convertit pentru a-l aduce în cerc.
Cei cu care nu merge asta, ar trebui internaţi.
Sau şi mai rău... compătimiţi.
Adică nu e bine că-mi pare rău pentru acest băieţel?
De ce ar trebui să-ţi pară rău pentru cineva care a primit opţiunea de a nu-i păsa de nimic,
ceea ce e extrem de lipsit de sens, ipocrit şi în consecinţă degradant?
Copilul nu e nevoit să se prefacă interesat de durerea ta de spate, aluniţele tale sau mâncărimea bunicii.
Îţi poţi imagina ce bine e să trăieşti o viaţă liberă de orice politeţuri sociale năucitoare?
Mie nu-mi e milă de el.
Îl invidiez chiar.
Uh... nu e cancer.
Pentru că...
nu sunt limfocite.
Dar ce sunt?
Celule hepatice.
Celule hepatice la subraţ.
Şi atunci ce fel de celule or fi în ficat?
Are cineva idee cum au ajuns celulele hepatice în axilă?
Fă-te comodă!
Deci, credeţi că e o greşeală în tratatul de anatomie?
Limfa transportă fluide, nu celule ale unor organe.
Celulele canceroase totuşi sunt transportate in circulaţia limfatică.
Dar aici nu e vorba de celule canceroase.
Care e diferenţa dintre celulele canceroase şi celulele hepatice?
De ce unele pot trece prin pereţi şi altele nu?
Celulele canceroase sunt afectate,
pot trece în vasele de sânge,
se duc unde vor.
- Aşadar, dacă celulele hepatice sunt afectate... - Ficatul n-are nimic.
Toate testele au fost normale.
Aşadar, dacă celulele hepatice sunt afectate, teoretic pot trece in circulaţia limfatică.
Insuficienţa hepatică ar putea explica efuzia pleurală, chiar şi problemele cardiace.
Celulele hepatice sunt normale.
A fost vaccinat pentru hepatita A şi B, crezi că a făcut sex fără prezervativ sau a folosit ace nesterile?
Tatăl pare genul cu prezervativ.
Deci nu e de natură virală.
Nu ne rămân decât "o-gramadă-de-Oze".
Copilul nu bea, nu are cum să aibă cir-Oza!
House, i-am făcut echo la cord şi puncţie hepatică... nicio cicatrice.
Ciroza explică simptomele.
- Problemele cardiace, plămânii... - Vezi "ciroză" în dicţionar...
Înseamnă "cicatrice".
Părinţii nu-i dau copilului să bea.
De unde şti asta?
Copilul nu poate vorbi.
De crezi că am acceptat cazul?
Ca să nu ne poată spune ce are!
Au renunţat la slujbe pentru el.
Da, sunt un model de părinte.
Din păcate, copilul nu e şi el la fel.
Când se naşte un copil, totul e perfect.
Degeţele, picioruşe,
favorabil, perfect, roz,
şi un extraordinar potenţial.
Dar când lucrurile merg prost,
şi unele lucruri merg mai prost decât altele,
părinţii se agaţă de progresele copilului... "Apleacă-te şi stai relaxat!"
Simpatic...
Te disperă cu diplomele şi trofeele.
Poate chiar îţi arată un desen cu o vacă mov şi-ţi spun ce ochi pentru culoare are copilul lor.
Dar în cazul de faţă...
copilul nu zâmbeşte, nu-i ia în braţe, nu râde,
parinţii nu se aleg cu nimic... n-au nici dreptul de a-i da peste mână când ia un suc din raft în magazin.
Aşa că te-ai gândit că-l păcălesc ca să nu mai aibă nicio treabă...
Faceţi o biopsie să confirmăm ciroza.
Şi nu i-o mai pasaţi lui Wilson... o să fie ocupat cu Cuddy.
Părinţii mei m-au iubit necondiţionat.
Ieşi!
Nu crezi că un ordin de restricţie e cam mult?
Nu are de gând să se culce cu o pacientă de 17 ani.
Nici că o să caut un covor pătat la gunoi n-am crezut că mă pune să fac.
Ar fi mai uşor aşa, pe termen lung.
Să ne oprim acum, până nu ne prinde House?
Doar dacă nu vrei să afle.
Vrei să renunţ ca să nu-l supărăm?
Nu, nu, preventiv...
dă-i ce vrea.
Îl înving renunţând.
N-o să-şi dea seama.
Uite ce e, plătesc eu personal.
Cât costă... 100 de dolari să-i pui mocheta înapoi?
De fapt sunt 400 de dolari.
- Oh... - Nu o fac!
Biopsia hepatică?
Acum o facem.
Cum merge?
Ca o biopsie...
ace, celule,
ţipete.
Ce-ai găsit la coprocultură?
Tu erai prea prins în discuţia cu Cuddy, dar, cum ţi-am mai spus, a fost negativă.
Putem să discutăm şi despre altceva?
Nu te-am întrebat ce n-ai găsit.
Te-am întrebat ce ai găsit în proba de scaun.
Fecale.
Şi urme de fier, zinc, carbonat de calciu.
Am terminat?
Care e problema?
Ţi-e frică?
Prea târziu.
Lasă-mi lucrurile în pace!
Ai întâlnire cu un oarecare Guggenheim în 15 minute.
Îmbăcată aşa?
Număr până la trei şi apoi te dau afară.
- Unu. - Carbonat de calciu, e un antidiareic, nu?
- Doi. - Crezi că e semnificativ?
Crezi că scaunul tare e semnificativ?
Doi jumate?
Nu ameninţa niciodată decât dacă eşti pregătită s-o faci.
Te face să pari slabă.
Slavă Domnului că n-ai copii.
Dr. Cuddy.
Preia tu mesajul...
Pacientul tău a fost dus de urgenţă la cardiologie.
Oau... ăsta e singur lucru care m-ar face să plec de aici.
Îmi pare rău, nu puteţi intra.
Ce se întâmplă?
E în fibrilaţie ventriculară.
Liber.
Încarc.
Liber.
Încarc.
Liber.
Încarc.
Liber.
E stabil momentan.
Bloc atrioventricular gradul unu.
Ok.
Ce altceva mai ştim?
Dacă ficatul e afectat, efuziunea pleurală a compromis funcţia pulmonară.
Biopsia a ieşit negativă pentru ciroză.
Părinţii nu-şi otrăvesc copilul.
Nu e nici de la ficat, nici de la inimă, nici de la plămâni.
E carbonatul de calciu din scaun.
Puştiul era constipat.
Părinţii probabil i-ai dat ceva mai mult decât trebuia.
Sau nu i-au dat nimic.
Carbonatul de calciu se găseşte în cretă.
Deci a mâncat nişte cretă,
nu e toxică... sigur nu asta e cauza efuziei pleurale.
Lasă creta.
Tocmai ce spuneai că e de la cretă.
Da, şi apoi am spus să uitaţi creta.
Cred că n-ai înţeles tu bine...
Copilul are Pica. (mănâncă lucruri necomestibile)
Dacăl duceţi la cantină, va mânca masa.
Sau vopsea pe bază de plumb.
Concentraţia plumbului în sânge a fost normală.
Tabloul toxicologic a fost curat.
Nu ne uităm la un caz tipic de otrăvire.
Ne uităm la orice poate băga în gură.
Chibrituri, păienjeni, cărămizi.
Rumeguşul presat conţine arsenic.
Uite, vezi?
Hansel?
Ia probe din casa de turtă dulce,
ia mostre din orice.
Ai putea intra în mare bucluc doar prin simpla ta prezenţă aici.
Am vrut să te văd.
Da, m-am prins.
Aşa vrea toată lumea.
Ei cred că mă hărţuieşti.
Cineva ar putea spune că sunt geloşi pe atenţia de care beneficiezi.
Da, chiar asta le-am spus.
Mergi acasă?
Aşa intenţionez.
În Islanda vârsta liberului consimţământ e la 14 ani.
Mă miră că turismul nu a luat amploare acolo.
Aşa că astăzi bag omul la puşcărie...
dar în 22 de sătămâni...
Oricine îmi poate face orice.
Voi fi atât de diferită peste 22 de săptămâni?
22 de săptămâni sunt de ajuns pentru ca unui embrion să-i apară mâini şi picioare.
E doar o linie.
O linie arbitrară trasată de nişte moşuleţi trişti îmbrăcaţi în robe.
Exact.
Cui îi pasă despre ce cred judecătorii?
Nu eşti genul de bărbat care să respecte nişte reguli doar pentru că ele există.
Tu eşti... cu cel puţin 10 ani mai tânără ca mine.
Am spus 'cu cel puţin'...
Am plecat!
House.
Dr. Cuddy!
Ai habar pe unde e consulatul Islandei?
Această tânără, complet necunoscută, mă întreba s-o ajut.
Paza o să cheme poliţia.
Nu vreau să-ţi fac asta.
Du-te acasă!
Avea nevoie de cineva care s-o ducă.
A venit singurică, se poate duce la fel.
Acum!
Şi dacă te mai văd în preajma spitalului, o să chem poliţia.
După privirea aia, mă simt cam zburdalnic.
Se pare că ţi-a venit rândul.
Sunt la ovulaţie, hai s-o facem.
Zburdălnicia mi-a dispărut.
House, asta nu e o joacă.
Dacă o las în pace, îmi dai covorul înapoi?
Nu.
Dacă nu te mai întreb de covor, mă laşi să ma văd cu ea?
Ciumăfaie!
Am găsit o tufă mică în curte.
Ciumăfaia conţine atropină.
Acidul săracului.
Puştiul nostru îşi lua doza de 'stele verzi'.
Se explică efuziunea pleurală. aritmia cardiacă.
Faptul că ne-am întâlnit aici nu o deranjează pe Cuddy.
Încerc să n-o supăr.
Încerc să desluşesc ce are pacientul.
Continuă...
Atât am avut de spus.
Ciumăfaia nu explică ţipetele.
Evident nu ai avut parte niciodată de 'marfă' contrafăcută.
Credeam că împuşti doi iepuri de-o dată.
De ce nu poţi să ai sentimente faţă de mine asemănătoare cu fetele de vârsta ta?
Acceptă-mă aşa cum sunt.
Continuă...
Tratamentul în intoxicaţia cu atropină e fisostigmina.
Copilul însă are probleme cu inima.
E contraindicat.
Mai bine avem grijă cum îi dăm.
Serul produs în laboratorul din Paterson e gata în 3 zile minim.
Nu apucă cele 3 zile.
Când se trezeşte?
7:35 am.
Apoi ce face?
Spune-mi tot programul.
7:40 până la 7:50, se duce la baie, se spală pe faţă.
Cu ce ne ajută toate astea?
Încerc să demonstrez că mănâncă planta.
Programul n-are legătură cu planta.
Sunt două posibilităţi: ori părinţii l-au văzut mâncând planta,
ori copilul nesupravegheat a mâncat planta în loc să se joace cu cuburile.
Chiar dacă găseşti 15 minute libere în program, nu înseamnă că atunci a mâncat buruiana.
Şi atunci ce să facem?
Nimic?
Aşteptăm să ne spună copilul?
Ce?
Unde te duci?
Să vorbesc cu el.
Ai văzut vreodată copilul mâncând o buruiană?
Nu.
L-am văzut mâncând doar ce...
Adam, ai mâncat ceva acasă?
Ceva ce ţi-a făcut rău?
Vreau să-mi arăţi ce-ai mâncat.
Nu-ţi poate răspunde.
Nici tu.
Asta e curtea,
pentru tine poate e un fel de McDonnald's,
asta e groapa cu nisip,
aici e toboganul.
Şi sub el e asta.
Vreau să ştiu dacă ai mîncat asta, Adam.
Nu ştie ce vrei.
Adam, trebuie să-mi spui.
Pentru că, dacă nu-mi spui...
va fi 'game over'.
- Vei muri. - Ce dracu' faci?
Arată-mi ce-ai mâncat.
Adam.
Arată-mi ce-ai mâncat.
Groapa cu nisip.
- Adam? - Iubire?
Adam?
Intraţi, fraţi şi surori!
Bine aţi venit în Casa Domnului.
House, haide...
în capelă?
Am fost binecuvântaţi cu miracolul apariţiei unui nou simptom.
Frate, poţi dovedi de ce ochiul acestui copil amărât s-a răsucit în cap?
E în concordanţă cu intoxicaţia cu buruiana aia... Paralizie oculară.
Îmi pare rău.
Cel viclean v-a păcălit, pentru că, cei care-l părăsesc pe Domnul, devin idioţi.
Ochiul nu a paralizat, a făcut o piruetă!
Scleroză multiplă.
E mult mai uşor pentru un om deştept să intre pe Poarta Raiului!
Poţi să nu mai faci aşa? Spune doar că nu e scleroză.
Un accident vascular cerebral.
Hemoragie cerebrală.
Am fi văzut şi alte simptome pe lângă un singur ochi strâmb.
Cum ar fi... coma.
Dar tu deja ţi-ai spus părerea.
E o tumoră.
Şi toată imagistica noastră nu a putut-o vedea?
E o micro-tumoră.
Tumora primară a fost în plămân, ceea ce a cauzat exudatul pleural,
apoi a metastazat în ficat, ceea ce a dus la migrarea celulelor hepatice,
şi apoi a ajuns la creier, în spatele ochiului, ceea ce a dus la răsucirea ochiului în orbită.
Adică are 3 tumori şi toate ne-au scăpat.
Care e antonimul pentru cuvântul 'miracol'?
Sunt şanse mai mari s-o găsim acum, când ştim ce să căutăm.
Deci...
dacă nu ai o idee mai bună, îi fac o tomografie cerebrală
şi, dacă e cazul... va trebui să-i scoatem ochiul.
Dacă-i scoţi un ochi nu vei face decât să-i înjumătăţeşti contactul vizual.
Alo?
Am veşti triste pentru tine.
Nu te iubeşte.
Eşti urâtă când eşti geloasă.
A venit aseară la mine acasă.
Să vorbească cu mine.
E chiar mai perfectă decât am crezut.
House.
E bolnavă.
Tu zici 'bolnavă', eu zic 'libertină'.
Fata ar face sex cu oricine.
Haide...
nu poţi fi atât de rea.
Are o problemă.
No ajuţi cu nimic încurajând-o aşa.
Cum poţi să minţi în aşa hal?
Inima ta nu mai poate simţi iubirea?
Nu mă crezi deloc.
Nu i-am crezut nici pe copii atunci când mi-au zis că Susie se culcă cu Johnny.
Nu i-am crezut atunci, nu-i cred nici acum.
Nu-mi pasă că Susie s-a măritat cu Johnny... e al meu!
Are o aluniţă pe sânul drept, imediat sub areolă.
Nu-i adevărat.
I-ai văzut sânii?
Era doar o consultaţie.
O ascultam la inimă.
Se auzea aşa: "Greg-House, Greg-House, Greg-House".
Bine, am minţit.
Adevărul e că a venit iar.
Am închis-o în biroul meu.
Speram că poţi vorbi cu ea.
Să înceteze.
Ascultă-mă.
Ai vreo idee despre ce te-ar aştepta dacă ai sta cu mine?
În nouă cazuri din zece, amândoi am ajunge la închisoare.
Spui toate astea doar ca să mă îndepărtezi.
O spun pentru că e adevărat.
În adâncul sufletului nostru, amândoi ştim că eşti perfectă pentru Victor.
E vreun Victor la tine în clasă?
Dacă nu eşti prietenă cu cineva de vârsta ta, ai să regreţi mai târziu.
Poate că nu azi sau mâine, dar sigur în curând
pentru toată viaţa.
Şi cu noi cum rămâne?
'Întotdeauna vom avea Fresno.'
Nu mă pricep la a fi elegant,
dar nu-ţi trebuie mult ca să vezi că problemele a doi omuleţi sunt un punct în comparaţie cu lumea asta nebună.
Cândva vei înţelege asta.
Iar acum,
uitându-mă la tine...
La naiba.
A fost cutremur când ai fost în Fresno?
Ce?
Pe toate prietenele mele le întreb asta.
Da, unul mic.
La naiba.
Ce?
Ce, ce vrei să spui?
Nu e iubire!
Ai spori în creier.
Coccidioides immitis.
E peste tot în California.
Când e câte un cutremur se ridică în aer, îi inspiri, faci o răceală...
începi să ai congestie de sinusuri, dureri, astenie...
lacrimi lăptoase...
şi uneori...
lipsa inhibiţiei în gândire.
La dracu'!
Deci...
faptul că te iubesc,
că-mi doresc să fac sex cu tine,
e totul doar
o manifestare a unor spori?
Probail vei supravieţui.
Fir-ar al dracu'!
Hei!
Nu te atinge de ochi!
Asta e o operaţie de apendicită.
După cum am spus, nu-i pune mâna pe ochi.
De ce nu e în sală?
Păi au apărut nişte urgenţe,
ne-au dat altă sală în 10 minute.
Nu-l operaţi.
Stinge lumina.
Le-a văzut dintotdeauna.
Ce cauţi?
Ne-a spus mereu ce vede.
Ne-a spus exact ce e în neregulă cu el.
Ni le-a desenat de nenumărate ori.
Nimeni nu ştie să vorbească limba autiştilor.
Când l-am întrebat ce a mâncat, mi-a arătat asta.
Ce tot vorbeşti?
Ce vede?
Bună, dragele mele.
Nu e tumoră, Foreman.
Sunt viermi
care înnoată în ochii lui.
Animalele îşi fac nevoile în nisip.
Băiatul s-a jucat în nisip, băiatul mănâncă nisip.
Ai cam înţeles unde duce asta.
Coprocultura a fost negativă la paraziţi.
Viermii inelaţi de la ratoni nu sunt excretaţi de către gazda umană.
Cameron a testat nisipul.
Tot?
Viermii s-au răspândit din burta lui în tot restul corpului.
I-au atacat plămânii.
Asta îl făcea să ţipe şi a dus la apariţia exudatului.
I-au invadat ficatul, trimiţând celule hepatice moarte în circulaţia limfatică.
I-au atacat ochiul şi muşchii oculari, dându-i ochiul peste cap.
Fotocoagulare laser pentru a rezolva problema la ochi şi doze mari de benzimidazol pentru a omorâ viermii.
Stai aşa!
Asta e tot?
O să se facă bine?
Veşti bune.
Va fi alături de voi pentru mult timp de acum înainte.
Vreau să-ţi citesc ceva:
"Sindromul Asperger este o formă uşoară dar rară de autism."
"Este caracterizată prin dificultatea de a lega prietenii,
probleme în acceptarea regulilor sociale convenţionale şi impotrivirea la schimbări sau rutină."
Sau covoare.
Nu scrie ultima parte, dar ai înţeles ce vreau să zic.
House n-are Asperger.
Diagnosticul lui e mult mai simplu.
E un nemernic.
De ce crezi că a acceptat cazul?
Pentru că i-a crezut pe părinţi?
Pentru că a vrut să ajute un băieţel?
S-a văzut pe el însuşi în acest copil.
Şi a încercat să se ajute pe el însuşi.
N-a vrut cazul.
A avut nevoie de el.
Nu eşti autist.
N-ai nici măcar Asperger.
Ai fi vrut tu să fie aşa.
Ai fi scăpat de la reguli,
ţi-ar fi dat libertate, te-ar fi absolvit de responsabilitate,
ţi-ar fi permis să ieşi cu fete de 17 ani,
dar, cel mai important lucru ar fi fost că nu eşti un simplu nemernic.
Ce rost are ca o persoană care ţine predici nesfârşite să fie el însuşi un nemernic?
Primul tău sărut...
un 8 pe scara fericirii.
Un copil smuls din gheara morţii...
e de 10.
Dar ei înregistrează constant un călduţ 6.5,
pentru că ştiu la ce trebuie să se întoarcă.
Ascultă...
Mulţumim.
I-ai salvat viaţa.
Da, ştiu.
La revedere.
Asta a fost perfect.
Ăsta a fost un 10.
Toate schimbările sunt rele?
Să şti că nu e adevărat!