Traducere: @mass
Nu pot să închei nasturele.
Aproape ai reuşit.
Aproape am reuşit.
Sunetul
oamenilor care vorbesc...
Mmm?
Un A clar. Nu-i aşa?
Păi, uite ce isteţ eşti, nu?
Gata.
Mulţumesc. Sunt mândru să vă prezint
pe fiul meu, Patrick Obyedkov.
Acum 25 de ani Patrick era în clasa a patra,
un elev bun, a jucat în Liga mică
şi apoi a fost accidentul.
Iată-ne aici,
strângând bani pentru oameni cu disabilităţi neurologice similare.
Sper să vă bucuraţi de concert.
Eşti pregătit?
Pregătit.
El nu a pierdut nici o notă niciodată.
Ceva e în neregulă.
Patrick, ce e?
Mâna, doare.
Lasă-mă să văd.
O, tată.
Care e urgenţa?
Savant de 35 ani.
Distonie în mâna stângă.
El ne-a chemat la 5 dimineaţa pentru atât?
Mă întorc înapoi în pat. Distonia nu ameninţă viaţa.
Clonazepam-ul va avea grijă de asta.
Ia deja clonazepam pentru crizele pe care le are
de la un accident de autobuz când avea 10 ani.
Atunci îl tratăm cu benztropine.
Ce e nou?
Savant de 35 ani. Distonie.
Mă întorc în pat.
Unde te duci?
La baie. Poate aştepta.
Nu eşti intrigat cum un băiat de 10 ani perfect sănătos
fără nici o pregătire muzicală anterioară are un accident
pe drum spre şcoală şi poate dintr-o dată să cânte la pian?
Trebuie ca noi să rezolvăm un caz de 25 ani înainte de micul dejun?
Voi doi aţi făcut duş împreună?
Nu. Nu.
Dublă negaţie. E un da.
Savant-ismul e doar unul din aceste fapte.
E inexplicabil.
Doar pentru că nu e explicat nu înseamnă că e inexplicabil.
Vreau teste de laborator noi, CBC cu trombocite, tabloul chimic,
testele funcţionale de tiroidă şi adrenalină.
Pentru ce?
Nu ştiu.
Ridică mâna stângă.
Aia e mâna dreaptă.
Ce căutaţi?
Doar vrem să fim siguri că ce s-a întâmplat nu se va mai întâmpla.
Împinge în sus. Împinge în sus.
Repetă ce-i spun oamenii. E un mecanism de compensare.
Ştie că ar trebui să spună ceva
aşa că el repetă ce tocmai a auzit.
Păi, e bine. Arată că e angrenat.
Coloana e bine.
În regulă, scoate limba aşa.
Copiază-mă.
Ai o limbă mare.
Hei, ştiu că e hazliu dar fă ca mine.
Erau în construcţii pe Radcliffe.
Deci a trebuit să ies din maşină
şi să merg pe tocuri înalte peste o milă.
Radcliffe? Care a fost strada care se intersecta?
Contează?
Nu ştiu. Nu eu am pus problema.
Leagă. Frumos şi strâns.
Are vre-o legătură cu piciorul meu?
Ai o băşică.
Nu pierzi timpul unui doctor cu o băşică.
Pierzi timpul unui doctor cu lucruri mai importante,
ca şi canalul care e ventilat din gura ta.
Respiraţia mea?
Dacă ai putea să opreşti asta, am fi toţi recunoscători.
Nu pot să nu respir.
Nu. Dar poţi să nu mai vomiţi.
Nu o fac.
Buzele spun, "Nu."
Degetele tale noduroase spun...
E gata de plecare.
E păcat. Arăţi mai drăguţă decât slabă.
Cortexul motor arată bine. Totul a ieşit.
Ce teste ai făcut?
Toată bateria de teste neurologice...
Am nevoie de analiza acestui sânge pentru colesterol şi nivele de glucoză.
Pacientul avea o problemă a piciorului.
Alt pacient.
Nu a mai fost nimeni acolo.
Foloseşti echipament grşit.
Dr. Foreman, Credeam că suntem externaţi.
Sunt Dr. House,
şi o ultimă şansă pe care Dr. Foreman nu a menţionat-o,
Am ceva ca şi un dar, deasemenea.
Haide.
E rândul tău. Rândul meu.
Are asta legătură cu mâna lui?
Ar putea.
Bine, Patrik. Închide ochii.
Ce e asta?
D, G-curat, A-curat, B.
Sigur. Toate bune, toate bune.
E bun. Putem să-l lăsăm să plece?
E nemaipomenit. El rămâne.
Cheamă radiologia.
Avem nevoie de un MRI funcţional al creierului lui.
FMRI nu va revela trauma.
Nu căutăm trauma.
Vreau să văd muzica.
Vezi muzica.
Păi, e o prostie.
Crezi că FMRI-ul va releva o săgeată mare
aţintită spre un semn luminos intermitent ce spune "savantism"?
Ar fi enorm de ajutător.
Cumva a fost reconectat ca specialist muzical.
Vreau să ştiu cum se întâmplă.
Are acces la părţi ale creierului la care tu nu ai.
Creierul lui nu face nimic.
Arată ca oricare ascultător.
Nu e savant la ascultat, e savant la cântat.
Păi, ascultatul şi cântatul sunt
două procese neurologice diferite.
Opreşte muzica.
Patrick, vreau să-ţi imaginezi că piciorul tău e un pian.
Piciorul meu nu e un pian.
Stiu. De aia am spus "imaginează"
Puştiul e stupid.
Ţine capul locului. Foloseşte-ţi degetele.
Oau.
Super, nu?
Rata inimii a crescut.
Răspuns emoţional?
Atunci de ce nu avem activitate în sistemul limbic?
Doar dacă e o problemă cu inima.
Fă un echo ca să confirmi.
Şi curăţăte. Va avea nevoie de operaţie.
Nu e distonia.
Are ceva la inimă care i-a cauzat
arterele din mână să se contracte.
Ai vre-o idee de ce House ar vrea să meargă la Boston?
Mâncarea?
Bilete de avion pentru vineri.
I-am deschis mail-ul.
Am auzit că e un post la Harvard pentru Sef de departament.
Boli Infecţioase.
Ambiţia nu e una dintre calităţile lui proeminente.
Pe de altă parte...
Ce?
Testa sânge în clinică.
Nu cred că era sângele unui pacient.
De ce? Era verde?
Nu, el testa pentru chestii de rutină.
Are sens dacă e interesat
de analize necesare la angajare.
Mă duc acasă.
Nu, nu te duci.
Poate apărea în orice minut.
Nu cu un savant de care e obsedat.
Eu iau partea asta. Dormitorul e la capătul holului.
Ai mai fost pe aici?
Unde altundeva ar mai putea fi dormitorul?
Vii?
Te sperii că ne prinde spărgându-i casa
dar nu ţie frică să fi prins făcând-o în patul lui?
Dacă e să fiu dat afară oricum...
Aproape la inimă. Excizez si gata.
Pulsul e 160. Şi accelerează.
E la 210!
E în tahicardie supraventriculară.
Padelele!
Încarcă.
Liber!
Ne pierdem timpul.
Albumul de terminare a şcolii.
Doar dacă crezi că merge la Boston
să participe la reuniunea de şcoală,
pune-l la loc şi hai s-o ştergem înainte să vină acasă.
Nu zâmbeşte.
Mă întreb dacă avea dinţi.
Care e prefixul pentru Boston?
617, de ce?
Spitalul Massachusetts. Cu ce vă pot fi de folos?
Ai crezut că pute-ţi să-l furaţi pe dr.House fără luptă?
Să-l furăm pentru ce?
Nu mă mai prosti. Ştiu că vine acolo.
Nu căutăm să-l angajăm.
V-a sunat de şase ori luna trecută.
Nu căutăm să-l angajăm.
Crezi că dacă tot repeţi, voi începe să te cred?
Dr. Cuddy, nu pot să spun mai multe.
Îmi pare rău.
Dacă nu vine acolo pentru un interviu de slujbă,
el vine la spitalul tău fie
pentru o vizită de curtoazie sau ca şi pacient.
E o vizită de curtuazie Dr. Medak?
Nu-l suport pe House.
Nici Dr. Coopersmith.
Ce-i nou?
Cunoşti un Dr. Coopersmith în Boston?
Sigur. E oncologist.
Ce s-a întâmplat?
Care-i e subspecializarea?
Cancer la creier.
Ce se întâmplă?
Nu arată bolnav.
Ar trebui să aibă simtome.
Vedere înceţoşată, dureri de cap, confuzie, stângăcie.
Depinde cât de departe a evoluat cancerul.
Ce fel, cât de agresiv.
Nu ţi-a spus?
House e House.
Nu e diferit de oricare altcineva cu cancer.
Odată spus, toate conversaţiile sunt despre asta.
Criză de inimă înseamnă că ne înşelăm.
A fost o problemă cu inima.
Dar nu vasoconstrictoare.
Problema de la inimă nu putea provoca problema de la mână.
Doar dacă sângerarea apare brusc.
Mai puţin sânge la creier explică distonia.
Mai puţin sânge la inimă explică atacul de inimă.
Edoscopie deasupra şi dedesupt.
Dacă asta nu dă rezultate, spintecaţi-l.
Nu se poate să-l sedaţi?
Este riscul ca esofagul să cedeze.
Pari supărat, Papa.
Nu.
Nu, nu sunt supărat. Îţi promit.
E doar că doctorul trebuie să-ţi facă ceva şi e...
Şi te va durea.
Să mă doară? De ce să mă doară?
Să te facă bine.
Ce rău cu mine?
Păi, ei nu ştiu.
Patrick, nu fi îngrijorat.
O să fie bine.
Totul bine. Să-i dăm drumul, Patrick.
Vre-ţi să-mi face-ţi rău.
Hei, deschide. Aşa.
Uită-te la mine şi totul o să fie bine.
Uită-te la mine acum.
Patrick.
Iată. E în regulă. E în regulă, pe bune.
Dr. Wilson. Wilson!
Tocmai am vorbit cu Cuddy.
Ea nu poate confirma dacă House
solicită un job în Boston.
Sigur. Am întârziat pentru...
Dacă trebuie să-mi caut de lucrul, am dreptul să ştiu.
Drăguţ.
Am compus asta în generală.
Nu mi-am putut da seama ce urmează.
Apoi înapoiatul a venit cu asta.
Sună bine.
E perfect.
Aş putea monta un stâlp pe acoperiş pe timp de furtună cu trăznete.
Ca să te ajut să schimbi creiere cu pacienţii tăi.
Apoi ai putea fi un pianist strălucit
iar el ar fi doctorul care ascunde cancerul de creier de prietenul lui.
E nimica toată.
Trebuie să vorbeşti de asta.
Tu trebuie să vorbeşti de asta.
Cel puţin lasă-mă să mă uit pe dosarul medical.
Faci mare lucrul din nimic.
Cine mai ştie?
Nimeni, şi cancerul nu e nimic.
Scuze. Nu am vrut să ating specialitatea ta.
De ce nu ai venit la mine?
Stein e bun.
Stein e în Africa pentru următoarele şase luni.
Mi-a dat cel puţin şase luni.
Mă duc la Boston. Capăt tratament.
Totul va fi bine.
Nu trebuie să vorbesc despre asta.
Ai dreptate.
Chirurgul a găsit o sângerare în spatele rinichiului
în cavitatea retroperitoneală, dar fără motiv pentru ea.
Nu cancer, fără artere rupte.
Deci sângerarea explică simtomele
dar nu avem explicaţie pentru sângerare.
Şi în timp ce îl închideau,
Patrick a suferit o criză urâtă
ce nu avea sens
devreme ce era pe medicaţie anticonvulsivă.
I-ai spus şi lui.
Nu, nu i-am spus.
Doar lui Cameron.
Hei!
Bine, aţi dedus inteligent că am cancer.
Nu aveţi dreptul să ştiţi.
Nu e treaba voastră să ştiţi.
Am vrea să facem nişte teste de sânge.
De îndată ce vă descurcaţi cu pacientul nostrul care nu sunt eu.
Vrem să ne asigurăm că nu ai fost diagnosticat greşit.
Nu am fost. Să trecem mai departe.
Îţi cerem doar vre-o două fiole.
Nu! De ce nu?
Bine, vom începe ca şi cum aş fi perfect sănătos.
Cum putem asta când ştim că nu eşti?
Nu ştiţi nimic!
Cu excepţia, cu speranţe
cum un pacient pe medicaţie anticonvulsivă face o criză.
Medicaţia anti-criză nu previne crizele.
Le face mai maleabile.
Conform raportului chirurgului,
asta n-a fost nici pe aproape maleabilă.
Adică întrebarea nu e, "De ce el are crize?"
E, "De ce crizele lui devin mai rele?"
Ce s-a schimbat?
Creierul lui. E mai rău.
Aşa că noi i l-am înrăutăţit.
I-am scos medicaţia anticonvulsivă.
Face crize mai multe.
Crize multiple pot produce serioase stricăciuni ale creierului.
Tipul nu poate încheia un nasture.
Despre cât de multe stricăciuni vorbim acum?
Crize mai puternice vor lumina părţi diferite ale creierului,
ce ne va indica care parte e deteriorată.
O dată ce i se face mai rău, fă o scanare PET.
E gata PET-ul?
Nu.
Ai venit pentru sentimentele mele?
Pentru că le-am lăsat în alţi pantaloni.
E o scrisoare de recomandare.
Aplic pentru o slujbă la Penn.
Mulţumesc pentru că ai scris-o.
Sunt sigur că gândurile îmi sunt bine frazate.
Mulţumesc că o semnezi, mă scuteşti să falsific semnătura ta.
Fereşte-te de Weiss.
Plânge cu pacienţii lui, îi ţine de mână în timp ce mor.
Nu e ca tine.
Propria-ţi nonşalanţă în faţa cancerului.
Credeam că-l găseşti fermecător.
20 secunde. Destul de bine.
Pentru ce?
Timpul care ţi-a trebuit să treci de la nepăsare la o fiinţă umană.
Chiar vrei să pleci?
Dacă tu nu eşti aici, nu mai e rost de stat aici.
N-am murit încă.
Ce faci?
Ştiu asta trebuie să te excite.
Un pic curvesc să săruţi şi să înjunghii.
Ai răspuns la sărut.
Nu vroiam să mori fără să cunoşti sentimentul.
De fapt, nici o femeie nu trebuie să moară fără să ştie sentimentul.
Tot ce ne trebuie sunt câţiva stropi din sângele tău.
Buzele lui Foreman şi ale lui Chase nu vor ajunge aşa de aproape,
acum că eu cunosc planul.
E o soră la parter pe cale să-şi rişte slujba
să fure sângele pe care l-ai prelevat singur tu ieri.
Sunt pacientul numărul 020406,
în arhivă, sub numele Luke N. Laura.
E o fiolă întreagă de sânge acolo alături de scanuri CT,
MRI-uri, CFS. Tot ce vă trebuie.
Dacă trebuie o monstră de lichid seminal întoarce-te fără un ac.
Masă de şase centimetrii în partea dorsală a creierului mijlociu,
extinsă în lobul temporal.
E inoperabil.
Cât timp mai are?
Mai are un an.
Soră! Soră!
Aici e consimţământul din Boston pentru medicaţia de început contra cancerului.
Este vre-o descriere a procesului sau a altor cazuri?
Da. Vre-o şansă să funcţioneze?
Nu. Nici nu e conceput să funcţioneze.
De ce el ar...
E conceput să trateze depresia la pacienţii cu cancer terminal.
Nu pare depresiv.
În regulă, să presupunem că sunt pe moarte,
ceea ce am specificat să nu presupune-ţi.
Putem cel puţin să presupunem că nu mor mâine?
Pe când acest puşti...
PET a relevat o serie de zone fierbinţi dar nu sunt precise.
Cum poţi să te concentrezi pe el?
E singurul mod de a face faţă.
PET a mai relevat că partea stângă a creierului funcţionează greu.
Mai greu decât dreptul?
Nu merita menţionat altfel.
Sângerare în creier, sângele ar irita căptuşeala,
poate face ca şi crizele să se înrăutăţească.
Da, are nevoie de o angiogramă pentru a vedea vascularitatea din creierul său.
O vom face de îndată ce terminăm aici.
Nu vă ridicaţi. Am priceput. Sunte-ţi ocupaţi. Continuaţi.
Şti ce face echipa mea chiar acum?
Nu.
Încearcă să-şi dea seama ce e în neregulă cu mine.
Ce ai păţit?
Mulţumesc de întrebare.
Au descoperit că sunt pe moarte.
E trist.
Toţi murim.
E trist.
Dacă un meteorit aterizează în capul meu mâine, e totul academic.
Le-am spus să mă lase în pace. Dar au făcut-o?
Au făcut-o?
Asta a fost doar retorică.
Ou.
Nu, nu au făcut-o.
Unde dracul erai înainte să-ţi loveşti capul?
Dracul e un cuvânt rău.
La fel şi "cur" şi "căţea."
Aş putea turuii probabil alte 50 încă
complicate şi desgustătoare,
dar tatăl tău s-ar supăra pe mine.
Îţi place viaţa ta?
Care viaţă?
A ta.
Cântând la pian, mergând în turnee, marcând la fete în stânga şi în dreapta.
Nu-mi plac fetele.
Băieţii. Orice te aduce la final.
Îmi place pianul.
Ce e rău?
Dr. Peter Hayes. Aici e Eric Foreman, de la Princeton-Plainsboro.
Aţi făcut un studiu clinic de încercare a inhibitorului de semnal transductional.
Ce fel de rezultate aţi oţinut..
Inhibitorii transducţionali sunt depăşiţi de decenii.
La revedere, Pete.
Au făcut o altă încercare la Duke.
15 % au extins viaţa peste 5 ani.
Dacă eşti pozitiv la proteina PHF...
Opriţi-vă din a mă salva.
Sunt bine.
MRA a confirmat mici acumulări de sânge
prin masa albă a emisferei drepte a lui Patrick.
Vă deranjează dacă povestim despre asta câteva momente?
Ori traumă, un anevrism, canceer sau boală autoimună.
Ne trebuie o biopsie să ne dăm seama care e.
EEg-ul lui a fost vag.
Unde vom biopsia?
Peste tot.
Sigur, montăm pe modul la întâmplare şi jucăm " Prinde Coada Creierului."
Sângerează în creier. E pe moarte.
Nu poţi să-l înţepi la întâmplare în lobul temporal
şi să speri să atingi locul care trebuie.
Voi lua doar o mică mică bucăţică.
Până ce?
Până găsesc problema.
Sau îl omori.
Nu, voi continua, chiar dacă o să îl omor.
Atunci e terminat. Mulţumesc de poveste.
Ce ar fi dacă am face un EEG din interiorul creierului?
Sunt un pic insultat de fapt.
Tu trebuia să petreci ultima oră îngrijorat de mine.
E riscant şi invaziv.
Dar de aceea Dumnezeu a inventat consimţământul.
Poţi să spui de ce e briliantă ideea?
EEG-ul extern poate fi confuz
dacă sunt anormalităţi structurale multiple.
Dacă facem un EEG în interiorul craniului,
ne-ar putea arăta unde să facem biopsia.
Briliant. Du-te. Fă.
Vreau deasemenea să vorbesc cu tine despre...
Devine personal, nu-i aşa?
Sigur.
Vom folosi un burghiu mic să intrăm în craniul lui.
Sunt sângerări înăuntru?
Da. Odată ce avem 12 găuri,
introducem chirurgical electrozi
sub meninge, spre creier.
Şi e sau cancer sau boală autoimună?
Scuze, dar aşa-i.
Care e mai bine?
Niciuna.
Hei.
Unde vom tăia?
Nu vom tăia.
Trebuie să spun ceva.
Ceva personal?
Sigur.
Şi nu pot pleca
pentru că ai ceva interesant în acel dosar.
Scuze.
Eşti un fund arogant care face lucrurile imposibile pentru oricine te place
prin pedepsele date celor care nu merită...
Poţi ajunge la partea cu "dar" din discurs?
Dar te plac.
Nu, nu mă placi.
Doar reacţionezi la percepţia morţii mele
şi la nevoia de a pune lucrurile în ordine. Frica de vinovăţie...
Doar taci odată.
Vezi? Te deranjez.
Acum, îmi dai rezultatele sau vei...
EEG-ul intracranian a relevat lipsa anormalităţilor electrice.
Ceea ce înseamnă că e boală autoimună. Nu.
Arată deasemenea că întreaga emisferă dreaptă e moartă.
Deci în timp ce voi vă făcea-ţi griji pentru mine, jumătate de creier a copilului a murit.
Singura consolare pe care o iei din asta e faptul că nu-i aşa.
Varietatea grădinii EEG-urilor e mică comparativ cu varietatea celor intracraniene,
dar nu ar rata o parte de creier moartă.
Situaţia lui s-a agravat. Nu aşa de mult în rău.
Respiraţia e grea.
Crizele se înmulţesc, una la fiecare cinci minute.
Nu aşa de mult în rău.
Poate încă să vorbească şi e stângaci,
ceea ce înseamnă că vorbitul e în partea dreaptă.
Nu şti cum s-a reorganizat creierul lui Patrick acum 25 de ani.
Dacă partea dreaptă e doar un pic moartă?
Poate el are neuroni care trag la întâmplare.
Cauţi un puzzle să te abaţi cu gândul de la situaţia proprie.
Ai dreptate, e mort. Să mergem acasă.
Ce ai aflat?
Se va face bine?
Îmi cer scuze. Da!
Ce e asta?
Un pian.
Ce e asta?
În mod clar şi-a pierdut abilitatea...
Taci.
Muzica e un proces global.
Nu poţi cânta la pian cu jumătate de creier.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că partea dreaptă a creierului lui a fost tot timpul aşa.
Înseamnă că nu e relevant cu ce se întâmplă acum.
O. Atunci e autoimună. Sigur.
Întrebarea e ce facem cu asta?
În majoritate cele pe care noi putem să le reparăm.
Poliartrită nodală, Takayasu sau Sarcoid.
Voi începe tratamentul.
Nu e despre ce vorbeam eu.
Dar, sigur, tu fă asta.
E rândul tău?
Trebuie să facem asta?
Adică să minimizezi eforturile tuturor la a fi oameni
identificând gradul real în care te implici?
Sigur. Sigur, asta fac.
Îmi pare rău că eşti pe moarte, te voi îmbrăţişa.
Ai ceva de spus?
Dacă te gândeşti să-mi cuprinzi fundul,
nu începe ceva ce nu poţi termina.
Păi, devreme ce stăm aici, te superi dacă şi lucrăm?
Cum merge tratamentul puştiului?
Plângi?
Nu.
A crescut rata respiraţiei.
Crizele sau mai calmat. Sunt toate bune.
Nu pentru ce voi face în continuare.
Nu e nici o continuare. El va fi bine.
Doar dacă vrea să rămână un copil de 4 ani care udă patul.
Nu mai e altceva pentru el.
Mai este loc de bine. Mulţumesc de îmbrăţişare.
E miezul nopţii.
Ştiai că eram adormită.
Telefonul nu te-ar fi trezit la fel de mult.
Şi nu puteam vedea ce purtai la telefon.
Pacientul cu IQ-ul 55 are sindromul Takayasu.
Foarte neobişnuit.
Se întâmplă mai des la femeile asiatice.
Takayasu e tratabil cu steroizi, ce şti deja.
Deci presupun că eşti aici pentru altceva.
Pacientul meu are deasemenea o problemă importantă cu crizele.
Deasemenea tratabile cu medicaţie anticonvulsivă.
Da, şi dacă ar continua să ia medicaţia anticonvulsivă,
poate să se întoarcă în turneu să cânte la pian.
Dar o hemisferectomie
ar opri complet activitatea cu crize a părţii drepte a creierului
şi nu ar mai fi nevoie să ia
medicaţia anticonvulsivă.
Vrei să-i scoţi jumate din creier?
Jumătatea dreaptă.
Ar fi iresponsabil să scot stânga.
Nu scoţi jumate din creier şi ai funcţiune!
Nu creierul meu. Dar a lui? Cine ştie? Ce?
Să zicem că sunt partea stângă a creierului lui Patrick.
Sunt ager , sunt fermecător, sunt cuceritor.
Tu eşti partea dreaptă a creierului lui.
Eşti fără folos, bătrân, deteriorat.
Mergem la un bar să bem.
Acum, eu am iscusinţa de a marca la toate tipele fierbinţi,
dar în loc îmi petrec timpul ştergând saliva de pe bărbia ta
şi asigurându-mă că nu mănânci faţa de masă.
Ce vrea tatăl să facă?
Nu ştiu.
Atunci du-te trezeşte-l.
House, îmi pare rău.
Ai uitat că eram pe moarte, nu?
Sunt aici dacă ai nevoie de mine.
Am nevoie de tine.
Un mic fior pentru bărbat, un fund uriaş pentru omenire.
Mulţumesc.
Noroc în Boston.
Sună Fundaţia-Pune-ţi-O-Dorinţă.
Dr. Foreman a fost aici acum câteva momente.
Crizele au dispărut aproape complet.
Spunea că am putea să mergem acasă în o zi sau două.
Mulţumesc tare mult.
Eu cred că ar trebui să scoatem partea dreaptă a creierului fiului tău.
Am crezut că l-ai reparat.
Arată el reparat?
Partea dreaptă a creierului lui îl face să meargă drept.
Mai mult de cât atât, e mort de la accident.
Dacă îl scoatem, crizele vor înceta complet.
Crizele sunt abia sesizabile.
Nu-l vor deranja pe Patrick.
Dar fără crize,
partea stângă ar avea şansa de a funcţiona de fapt.
Ar putea să înveţe să facă noi lucruri.
Doar pierde vara, ar putea să nu mai poată să cânte la pian.
O, nu. Pianul e totul.
Nu am spus că nu v-a lucra la NASA,
dar să întoarcă burgeri iasă din discuţie.
Păi, nu mă deranjază să am grijă de el ca să poată cânta la pian.
Nu, eşti de fapt norocos.
Nu trebuie să-ţi priveşti copilul cum creşte.
Nu trebuie să renunţi.
Încerci să mă faci vinovat?
Îmi iubesc fiul, aşa cum e el!
E un maimuţoi tocilar la circ.
A muncit din greu să ajungă unde e...
Tot aşa şi maimuţa.
Pianul e un accident neurologic.
Are un dar.
Îi ofer o viaţă.
Depinde de tine.
Am izolat proteinele canceroase în CSF-ul lui House.
Era timpul. Nu putem să-l lăsăm să meargă la Boston
dacă se califică pentru încercarea celor de la Duke.
Vrei să o faci tu?
Drace. E negativ pentru proteina PHF.
Nu se califică.
Ce e asta? N-ar trebui să fie acolo.
Patrick?
Hello, Papa.
Patrick, am o întrebare pentru tine.
Da?
Eşti fericit?
(Tu)Eşti fericit?
House! Deschide!
Deschide! E important!
Am un zbor peste trei ore.
Nu ai cancer.
A fost o prezenţă anormală de IgG şi IgM, indicând...
Nu am neurosifilis. MRI-ul nu arată nimic...
E masă gumă în creier. E foarte rară să nu fie în ficat,
şi mă bucur că nu ne-am culcat împreună dar...
Am fi folosit un prezervativ.
Şi nu am sifilis. VDRL-ul a fost negativ...
Am făcut un test de anticorpi FTA.
VDRL-ul a fost fals negativ.
Nu vei muri.
Tot ce-ţi trebuie sunt antibiotice intravenoase.
Aţi trimis rezultatele la Spitalul Mass?
Bineânţeles!
Sunteţi idioţi.
Tocmai ţi-am spus că nu vei muri!
Ar trebui să te descurci cu Cameron.
Ştiai că nu e cancer?
Eram sigur că e cancer.
Atunci de ce nu te bucuri?
Pentru că nu e dosarul meu.
Te-ai prefăcut că ai cancer?
Pacientul real e în aripa Witherspoon.
Sunt uşurat să-i spun soţiei că nu va muri
dar că o înşală.
De ce vroiai ca noi să credem că tu...
Nu vroiam!
Am vrut ca tipii din Boston să creadă că am cancer.
Vroiam ca tipii care îmi vor implanta un drog super
chiar în centrul plăcerii creierului meu să creadă că aveam cancer!
Ai falsat cancerul ca să te droghezi?
Mă duc să mă culc.
Ai avut dreptate. Nu te plac.
Binenţeles. Acum că nu mai mor.
Am auzit că hemisferectomia lui Patrick a decurs bine.
A supravieţuit operaţiei.
E inconştient dar...
Cât de depresiv eşti?
Nu sunt depresiv.
Ai simulat cancerul.
Era o procedură de pacient extern.
Am fost curios.
Eşti curios de heroină?
Nu până la petrecerea de Crăciun de anul trecut.
Ştiu că e împotriva firii tale,
dar putem să nu facem caz din asta?
Ai făcut oameni să credă că eşti pe moarte!
Nu eu i-am făcut.
Am încercat să ascund,
dar voi idioţi aţi trebuit să vă băgaţi în treburile mele.
Sunt sigur că voi regreta că am întrebat dar de ce râzi?
E ironic.
Păi, sunt sigur că voi regreta întrebând, dar de ce...
Depresia la pacienţii cu cancer...
Nu e aşa comună cum crezi.
Nu moartea sperie oamenii.
Ci singurătatea morţii. Pacienţii cu familii, cu prieteni,
ei par să se descurce.
Tu nu ai cancer.
Ai oameni cărora le pasă.
Deci ce faci?
Simulezi cancerul, apoi îndepărtezi oamenii cărora le pasă.
Pentru că sunt plicticoşi.
Du-te acasă în camera ta de hotel şi râzi de ironie.
Începe câte puţin, House. Acordă-ţi o şansă.
Poate ceva ce nu implică îndesarea în creierul tău.
Pizza cu un prieten.
Un film. Ceva.
Urmăreşte degetul meu. Şti cum te cheamă?
Centrul vorbirii era pe partea dreaptă.
Va trece un timp înainte să vorbească.
Nu prea a făcut nimic
cu excepţia fixării depărtării.
Va trece ceva timp până...
Ţi-ai încheiat cămaşa.
Arată fericit.
Traducere: @mass