Când a fost mila mai puternică decât dorinţa de a ucide?
Dovedeşte-mi că îi iubeşti.
Nu te mai întoarce niciodată aici.
Îl ţii minte pe Sheldon Hoffman?
Vei da banii înapoi.
- Nu mă ucizi? - Tocmai am făcut-o.
THE CONFESSION Capitolul 8
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Ai lăsat doi oameni în viaţă. - Şi ce?
- De fiecare dată ai ales. - N-a fost cazul.
- Ştiai că se va sinucide? - Da.
Cum?
După expresia chipului său. O mai văzusem.
Ştii ce cred eu?
Că ai venit aici pentru că nu vrei să ucizi din nou, în seara asta.
Nu-i aşa, părinte. Chiar vreau... Foarte mult.
Ai privit lumea din jurul tău? E o hazna.
Oameni jegoşi trăiesc vieţi mizerabile.
Traficanţi de droguri, violatori, pedofili.
Suntem blazaţi. O luăm ca atare câtă vreme nu suntem afectaţi.
Doar într-o lume atât de pervertită
am crede că astfel de oameni merită să trăiască.
Şi-au clădit viaţa din durerea şi suferinţa altora.
Ştiu consecinţele acţiunilor lor, dar nu le pasă.
Ei arată vreodată îndurare? Nu.
Tot o greşeală este.
De ce, când curăţ lumea de cei care le fac rău altora?
Las-o baltă. Nu înţelegi nimic din ce îţi spun eu.
Nu trebuie să înţeleg ca să ştiu că e greşit!
- Ce faci tu e greşit. - Crezi că-mi doresc viaţa asta?
Crezi că n-aş vrea să mă simt ca un om normal?
Vieţii nu-i pasă de dorinţele noastre.
Unora dintre noi ne-a fost refuzată şansa la o viaţă normală
de când eram foarte mici.
- Doamne... Ce ai păţit? - N-ai avea cum să înţelegi.
N-ai de unde şti.
Părinte, n-ai înţelege cum este să suferi cu adevărat.
Şi să produci suferinţă şi să nu-ţi pese.
- Nici asta n-ai cum şti. - Serios?
Care-i cel mai rău lucru pe care l-ai făcut vreodată?
Ai furat niÅŸte bÄƒnuÅ£i din donaÅ£iile pentru BisericÄƒ?
Ai luat o gurÄƒ din vinul sfinÅ£it, Ã®ntre slujbe?
Ai gânduri necurate cu membre ale parohiei?
Am păcătuit.
- Care-i cel mai grav păcat al tău? - Ştiu doar eu şi Dumnezeu.
Dovedeşte-mi că-mi înţelegi durerea şi diseară nu voi ucide.
Şi nu vorbesc despre păcate mărunte, părinte.
Arată-mi că înţelegi cum este să-i faci rău unui alt om.
Să faci lucruri oribile şi să nu-ţi pese.
Ai făcut ceva, nu-i aşa? De asta ai ajuns preot?
Am făcut-o ca să împărtăşesc dragostea Domnului.
- Şi înainte să fii preot? - N-am fost mereu aşa.
A fost o vreme când eram plin de furie.
- Dar m-am schimbat. - Ce te-a schimbat?
- Nu pot... - Adică nu vrei.
Bine, nu vreau.
Nici când ţii în mâini viaţa unui om?
- Nu dacă tu eşti cel care decide. - Nu mai e aşa, părinte.
Tu hotărăşti dacă va trăi sau dacă va muri.
De ce îmi faci asta?
Vreau să înţelegi că toţi suntem nişte ipocriţi.
Propovăduieşti compasiunea. Unde ţi-e acum mila?
Ai şansa să-i salvezi viaţa cuiva, dar nu vrei s-o faci.
Mândria ta e mai puternică decât dragostea.
Nu. Aşteaptă!
Spune.
Am fost însurat. Beam prea mult.
Le-am făcut lucruri oribile soţiei şi copilului meu.
Ce fel de lucruri?
Ce lucruri?
Îi băteam. Doamne, iartă-mă...
Eram plin de furie... Atât de plin de furie...
Dar mă convingeam singur că o merită.
Cu fiecare gură de băutură, o meritau mai mult.
Mă simţeam... cu sufletul pustiu
şi mă simţeam mai bine doar făcându-i pe alţii să sufere.
Nu mă gândeam decât la mine însumi.
Când mi-a murit soţia, mi-am părăsit fiul.
Într-o zi, am ieşit din casă şi nu m-am mai întors.
Nu-mi spune că nu te înţeleg.
Am fost în pielea ta. N-am ucis, dar am făcut rău.
Ştiu cum e să fii un monstru. Ştiu cum e să distrugi vieţi.
Ştiu cum e să terorizezi un băieţel de opt ani,
care nu-mi făcuse niciun rău.
Şi... îmi place felul cum sunt acum.
Mă întreb cum de-am putut fi vreodată acel om.
Cel care-şi pleznea fiul când mă trezea, după beţie.
Care-l... încuia în debara...
pentru că-i spusese că se teme de întuneric.
Cel care... care...
Ce ai făcut?
Spune-mi.
- Nu. - Spune-mi!
A intrat în bucătărie într-o seară, când găteam,
s-a lovit de masă şi sticla mi s-a spart.
Doamne, iartă-mă...
I-am ţinut mâna deasupra flăcării.
L-am ars.
I-am lăsat cicatrice pe viaţă.
Cred că suferea crunt...
Da, ştiu...
tată.
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro