Sunt pe cale să descopăr adevărata natură a misiunii navei.
Ai avut controlul navei tot timpul ! De ce n-ai spus nimănui ?
Alianţa Lucian plănuieşte un atac pe Pământ.
L-am sufocat pe Riley cu mâinile mele.
Sunteţi un comandant bun.
Singura misiune e să ducem aceşti oameni acasă.
N-a fost niciodată asta, ci să ajungem acolo unde mergem.
Asta e misiunea.
Eu şi Ginn am găsit o cale să formăm către Pământ
în timp ce Destiny se reîncarcă într-o stea.
Aşteptaţi trei secunde apoi urmaţi-mă !
Conexiunea a reuşit. Doar tu ai ajuns pe Pământ.
- Eşti Matthew Scott iar tu Ronald Greer. - De unde ştiţi numele noastre ?
Nu ştiu cum e posibil.
Civilizaţia lor a fost fondată acum 2000 de ani de echipajul de pe Destiny.
- Ce e Novus ? - Acolo aţi întemeiat civilizaţia noastră,
dar într-o zi s-a întâmplat ceva şi n-am mai putut contacta planeta.
Ne duceţi acasă ?
- Vezi ceva mişcare jos ? - Negativ.
Milioane de oameni trăiau aici. Unde s-au dus toţi ?
EPILOG sezonul 2, episodul 18
Colonele ?
T.J. ?
Nu.
Sunt Chloe.
Unde e Steven ?
Sunt aici, tată.
Sara e pe drum. Va ajunge în câteva minute.
Îmi pare rău.
Cenuşă.
Tocmai am verificat centrul oraşului. Locul e complet părăsit.
- E greu de respirat din cauza cenuşei. - Nu-i putem lăsa acolo.
Nu vreau să staţi prea mult dacă e periculos.
Da, d-le. Yaozu ne-a dus la intrarea într-un complex subteran.
E ca un adăpost gigantic. Cine ştie, ar putea fi oameni înăuntru.
- Cred că ar trebui să verificăm. - Aveţi grijă, planeta e instabilă.
Recepţionat. Avem o problemă, totuşi.
Uşile sunt sigilate şi destul de groase.
Am încercat cu C-4 şi chiar cu armele navetei, fără succes.
Am putea face o gaură în ele cu arma principală a navei.
Da, distrugând întreg complexul.
Eu zic că merită încercat.
Da.
Bine, trimiteţi-ne coordonatele.
Am o ţintă.
Lt, suntem gata. Aţi eliberat zona ?
Da, d-le, trageţi.
Locotenente ?
Col., suntem la faţa locului.
Bine ţintit. A mers.
Are încă energie. Ăsta e un semn bun.
Tatăl meu a lucrat aici. Mă aducea uneori cu el.
Îmi amintesc că alergam pe coridoarele astea când eram copil.
E cineva ?
- Ce e camera asta ? - Arhiva Tenerană.
Întreaga istorie a poporului nostru e păstrată aici.
Să sperăm că ne va spune ce s-a întâmplat cu ei.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
STARGATE UNIVERSE comentarii pe www.tvblog.ro
Transcript www.addic7ed.com
- Ce naiba e asta ? - Nu ştiu !
- Ăsta nu e Pământul ! - Ceva n-a mers, evident !
Greer, James, organizaţi echipe !
- Trebuie să găsim adăpost ! - Unde e Telford ?
- N-a ajuns. - De ce, ce s-a întâmplat cu el ?
- Nu ştiu ! - Ai adus un kino ?
- Nu ştiam ce trebuie... - Găseşte o planetă !
- Poţi forma către Destiny ? - Nu mai e !
Rămâneţi calmi, staţi aproape !
Opreşte-l !
Prima înregistrare din arhiva Tenerană.
De acum 2000 de ani.
Încă mă chinui să înţeleg.
Să vedem ce mai au.
Am pornit comunicaţiile. Ar trebui să putem contacta Destiny.
- Apasă butonul ăla. - Ăsta ?
Da.
Col., sunt Scott. Recepţionaţi ?
- Da, recepţionăm. - Suntem într-una din camerele arhivelor.
Sunt mai multe, pe câteva niveluri.
- N-aţi găsit pe nimeni ? - Niciun suflet.
Avem energie, totuşi.
Reţeaua foloseşte o combinaţie de energie solară, eoliană şi geotermală.
Merită ceva recuperat ?
Tone ! Am găsit Testamentul de care vorbesc oamenii,
întreaga istorie Tenerană, mii de înregistrări kino,
documente istorice, o relatare detaliată de când am ajuns aici.
Care nu ne e însă de folos. Avem o navă plină cu oameni.
Avem nevoie de material pentru suportul vieţii.
Sunt şi alimente. Conserve, raţii de supravieţuire.
Bun, vom folosi navetele să le transportăm pe Destiny.
- Du-te să verifici locul. - Bine.
- Ţine-mă la curent. - Da, d-le.
Col., oamenii încep să leşine.
- Atmosfera e prea rarefiată. - Avem patru adrese.
- Începe să formezi. - Staţi !
Dacă e mai rău decât aici ? Nu putem merge aşa.
- Trimitem un kino înainte. - Avem mai multe ?
Şase. Nu sunt singurul care a decis să ia ceva cu el.
Începe să formezi !
- Lung drum, nu ? - Mi s-au înfundat urechile.
- Mi-a plăcut muzica, totuşi. - Deci asta e camera arhivei ?
Camera principală. Mai sunt cinci deasupra.
Şi mai sus sunt apartamente, depozite de aparatură, mâncare şi altele.
Scott şi Greer verifică locul.
- Unde te duci ? - După ei.
N-au nevoie de ajutor. Young trimite...
Da.
- Col., sunt Scott, recepţie. - Spune.
Planeta asta arată bine. Poţi trimite oamenii.
Recepţionat.
Asta e, noua noastră casă,
o planetă ştiută doar de Dumnezeu.
- O grămadă de date aici. - Se pare că au documentat totul.
"E mai uşor să ştii încotro te îndrepţi când ştii unde ai fost."
Eli Wallace.
- Va dura ani să răsfoim totul. - Le luăm pe Destiny.
Unităţile sunt integrate în clădire, nu cred că le vom putea muta fizic.
Le descărcăm pe navă.
La asta mă gândeam şi eu.
Brody...
Brody !
Scuze.
E în regulă dacă fac asta ?
Poate ar trebui s-o fac eu.
Eşti părintele fondator al naţiunii inamice.
Futura.
- Ce nume tâmp... - Destul.
- Asta-i tot. - Unii au adus câteva haine,
- ... agrafe, bandane. Verificăm totul. - Nu-i cine ştie ce.
Ne descurcăm până află Rush unde suntem şi aduce Destiny în rază să putem forma.
- Serios ? - Adam, Destiny s-a dus. E distrusă.
- Nu ştim sigur asta. - Nu,
dar nu ştim nici dacă suntem în timpul nostru.
Formam într-o stea. Puteam lovi o erupţie solară.
Am fi putut merge înapoi în timp, sau înainte, zile, luni, ani...
Suntem blocaţi aici pentru cine ştie cât timp,
deci trebuie să construim adăposturi, să găsim mâncare.
Să-i dăm bătaie.
Rush, fii atent !
2000 de ani în cealaltă parte a universului...
iar carnea uscată e încă bună.
Hei, aici erai.
Eli şi ceilalţi caută o cale să descarce arhiva pe Destiny.
Dacă am răsfoi-o aici, n-am termina niciodată.
- Ce citeşti ? - Sunt mii de cărţi aici.
Câteva cărţi de şcoală, matematică, ştiinţă, toate scrise de Eli.
- Tipul care a renunţat la şcoală. - Da.
- Ai stat aici citind cărţi ? - Nu, mi-am găsit jurnalul.
Ştiu, ciudat.
Prima intrare când am ajuns pe planeta asta...
"Aerul e bun. O grămadă de copaci, apă proaspătă, ca pe Pământ.
"Au trecut două săptămâni şi avem un nume pentru casa noastră,
"Novus. Înseamnă "nou."
"Încercăm să ne acomodăm, să construim adăposturi decente.
"Tot nu dorm bine. Nu credeam să spun asta vreodată, dar...
îmi lipseşte Destiny."
Ţi-am spus deja, nu ne putem muta acolo.
De ce ? Nu e departe, e teren plat, deschis, destul loc...
Deoarece e lângă un râu. La prima ploaie, ne ia apa pe sus.
Aici avem protecţie, plan înclinat, ferit de vânt,
destui copaci pentru adăposturi, case...
Cum ? N-avem unelte.
Unul din izvoarele din câmpie elimină hidroxid feric. Depozite de fier.
Putem începe cu unelte de bază apoi le dezvoltăm.
- Tot cred că ar trebui să căutăm... - Din cauza ideilor tale am ajuns aici !
Ce ?
- Ai fost de acord cu... - Suntem aici din cauza calculelor tale !
Amândoi, încetaţi. N-o luăm de la capăt, bine ?
Am decis deja, rămânem aici.
D-le, va trebui să construim un gard. Sunt animale sălbatice pe aici.
- Am văzut nişte creaturi urâte. - Grozav.
Am oameni care patrulează, dar curând vom rămâne fără muniţie.
- De aceea gardul. - Sună bine.
Ce-ar fi să-l facem ? Începeţi.
E uimitor.
Am ajuns aici cu mai nimic, iar 2000 de ani mai târziu...
Copiii noştri s-au descurcat.
Aş vrea să citesc şi restul.
Să văd cine cu cine...
Sub masă !
Băieţi ?
Mai bine grăbiţi transferul ăla.
- Eşti bine ? - Da.
- Urăsc cutremurele. - Da ? Ăsta e primul pentru mine.
- Greer, sunt Scott, sunteţi bine ? - Da, toţi sunt bine.
Trimitem echipe să ajute cu proviziile.
- Trebuie să ne grăbim. - Recepţionat.
"Şase săptămâni pe planetă.
"Ne-am descurcat bine, în general...
până astăzi."
- Grădină ? - Ştii fructul găsit de Scott şi Greer ?
Plantez nişte seminţe, să văd ce iese.
T.J. !
"Starea lui Volker se înrăutăţeşte.
"T.J. nu ştie ce are.
"Crede că probabil îi cedează rinichii,
"dar fără echipament medical nu poate fi sigură
"şi nu poate face nimic să-l ajute.
"Astăzi am avut prima noastră înmormântare.
Dr. Dale Volker."
Hei, lt. Scott tocmai a transmis prin radio.
Naveta e încărcată şi gata să te ducă pe Destiny să setezi legătura.
E o tăietură mică, dar poate are nevoie de copci.
- Sunt bine. - Vei fi, după ce te îngrijesc.
- Nu te odihneşti destul. - Nimeni n-o face.
- Ceilalţi se iau după tine. - Ce e ? Aţa, ce e ?
Tendoane de la unul din animalele ucise de Greer.
Acul ar mai merge finisat, totuşi.
Doar atât a putut face repede Brody.
- Eşti bine ? - Da.
Cu atâtea construcţii, oamenii ar trebui să fie mai atenţi.
Să nu exagereze şi să mai şi odihnească.
Da, o să ţin minte.
Gata.
- Las-o mai uşor şi ai grijă la infecţie. - S-a făcut.
- Fir-ar... - Eşti bine ?
Da, sunt bine. Sunt bine.
Hei, nu te învinovăţeşte nimeni.
E aşa cum e.
Suntem aici,
şi avem toată viaţa înainte. Profită de ea.
- Atât de uşor ? - Nu.
Însă dacă te chinui aşa în fiecare zi, doar înrăutăţeşti situaţia.
Poarta stelară a fost distrusă într-una din erupţii,
îngropată în lavă cu zeci de ani în urmă.
Majoritatea părăsiseră deja planeta,
însă după ce au pierdut Poarta,
trebuiau să găsească altă cale de a pleca.
Ambele ţări şi-au dat seama că aveau mai multe şanse
dacă lucrau împreună, aşa că şi-au unit resursele şi au construit nave.
Nave imense.
Incapabile de ZSL, dar destul de mari să evacueze restul populaţiei.
- Unde s-au dus ? - Către una din planetele
pe care au trimis o echipă anterior.
La zece zile de drum pentru noi în ZSL,
însă lor le va lua câteva sute de ani cu navele lor.
Mă bucur că au lucrat împreună.
Noi n-am apucat să vorbim.
Nu-ţi face griji, sunt bine.
De obicei acum fac mereu ceva care strică lucrurile.
E un fel de mecanism de apărare.
E greu de explicat.
Nu e deloc greu.
Ai rămas fără toate lucrurile la care ţineai,
aşa că încerci să te asiguri că nu se mai întâmplă din nou.
E un pas imens pentru tine, Matt.
Sunt mândră de tine.
Ar trebui să fii mândru de tine.
Totuşi, înţeleg dacă nu vrei să vii.
Glumeşti ? Prima nuntă pe Novus ?
Camille face plăcintă, aşa că...
N-aş lipsi pentru nimic în lume.
"Astăzi a fost o zi bună pe Novus,
cea mai bună de până acum."
Toată lumea se cuplează.
Matt şi Chloe s-au căsătorit.
Se zvoneşte că Varro şi James sunt împreună.
Ca să vezi.
T.J. tocmai a născut un băieţel, Steven, numit după tatăl ei.
Da, toţi se cuplează,
cu excepţia mea...
şi a lui Brody.
Sunt Eli. Volker a ajuns pe navă ?
- Da, sunt aici. Eşti gata ? - Totul e pregătit.
Începem transferul acum.
Eli, priveşte asta. Fabrica unde au construit navele interstelare ?
Potrivit datelor, mai e o navă acolo.
Era în construcţie când au părăsit planeta.
- În ce stadiu e ? - E operaţională ?
Nu ştiu.
- Ce ? - Să vedem.
Haide, îţi documentez progresul.
O să-mi mulţumeşti mai târziu, îţi promit.
Haide.
- În câte luni eşti ? - Şase.
Matt se străduieşte să le construiască o casă înainte de naşterea copilului.
I-am spus să nu-şi facă griji, dar îl ştii pe Matt.
- O să fie un tată grozav. - Iar tu un unchi bun.
La naiba.
Tocmai am accesat datele de monitorizare geotermală.
Se pare că aveau dreptate. O gaură neagră a intrat în sistem.
Planeta asta se sfărâmă.
- Aia e o falie ? - Da, chiar sub oraş.
Foarte activă şi puţin adâncă. Crusta e foarte subţire,
magma ţâşneşte peste tot. Nu mai putem sta mult aici.
Baza de date e imensă, transferul ar putea dura zile.
37 de ore cu algoritmul meu de compresie.
Să sperăm că avem timp.
Te descurci bine.
- Unde e T.J. ? - Eli o aduce.
Nu-ţi face griji, te descurci bine, te iubesc.
- Nu uita să respiri... - Taci şi lasă-mă-n pace !
- Slavă Domnului ! Haide. - Respiră.
- Da, i-am spus să respire... - Nu ea, tu !
- La timp, soseşte. - Ce să fac ?
Pregăteşte-te să tai cordonul ombilic.
Chloe, un ultim efort.
Gata ?
E băiat.
Nu-mi vine să cred.
Sunt tătic.
Aţi ales un nume ?
Dale.
Se nasc copii.
Chloe, Park, James.
T.J. şi col. Young au doi, un băiat şi o fetiţă.
E bine
pentru viitorul aşezării noastre,
dar totuşi, uneori...
E fetiţă.
Mama şi bebeluşul sunt bine.
- Eşti bine ? - Da.
Doar... obosită.
Da.
Eu şi caporalul Barnes ?
Ceva ce merită investigat ?
- Rush ? - Da.
- Cât de rău ? - Park zice 6.2. Destul de puternic.
Falia descoperită se lărgeşte.
- Oraşul cade în ea. - Fiţi isteţi. Nu aşteptaţi prea mult.
N-o vom face, suntem atenţi la ea
şi se pare că buncărul a fost proiectat să îndure multe.
Cred că suntem în siguranţă.
- Şi ? - Şi ce ?
- Cum a fost ? - Bine.
Am avut o cină foarte plăcută.
Dintre toate întâlnirile de aici,
ea a fost cea mai compatibilă cu mine.
- Atunci care e problema ? - Nu ştiu.
Vreau să spun...
mi-am găsit deja sufletul pereche.
N-am nevoie de altul.
Steven, nu mânca aia !
Nu mânca...
- Cât pe-aci. - Da.
Eşti bine ?
Da.
Aici scrie că e o navă într-o uzină,
la câţiva km în afara oraşului.
Nu scrie dacă e operaţională sau nu, dar dacă e,
va putea transporta întreg grupul de descendenţi.
Bine, mergi şi verifică.
- Cum merge transferul ? - Până acum toate bune.
Peste 900 de exobiţi. E încă puţin.
- Perfect, vreau să mă duci pe Destiny. - Mergem să verificăm uzina aia.
Bine, după aia poţi să mă duci pe Destiny.
Simptomele se înrăutăţesc. Îmi...
afectează picioarele.
Îmi pierd echilibrul, mă împiedic.
Şi pronunţia e...
Stâlcesc unele cuvinte.
Mănânc cu greu.
Aş vrea să pot pune un diagnostic mai precis, dar...
pare a fi scleroză laterală amiotrofică.
Boala lui Lou Gehrig.
Tamara, tocmai am auzit.
Boala asta...
Dacă cealaltă Tamara a avut-o aici nu înseamnă că o s-o ai şi tu.
Ba da. Nu e o boală pe care o poţi lua.
O am chiar acum.
Poţi face ceva ? Medicamente ?
Nu există leac.
Ne apropiem de uzină.
- T.J... - Col., nu trebuia să veniţi aici.
Volker verifică baza de date medicală de pe Destiny
să vadă dacă există ceva despre această boală, bine ?
Primele simptome au apărut
la cinci ani după ce am ajuns pe planetă.
Am murit câţiva ani mai târziu.
Sunt Scott. Col. Young a ajuns ?
Da, Scott, sunt aici.
Tocmai am survolat zona unde trebuia să fie uzina.
S-a dus.
Falia a trecut chiar prin locul ei. E un râu de lavă acum.
- Trebuie să părăsim planeta imediat. - De acord.
Scott, du-i pe toţi pe Destiny apoi întoarce-te aici, plecăm.
D-le, cum rămâne cu cei de pe Destiny ?
- Cea mai apropiată planetă e la zece... - Nu-ţi face griji, vor fi bine.
N-avem de ales. Trebuie să-i ducem pe toţi la bord.
Recepţionat.
Am transferat o treime din baza de date.
- Mai e destul. - O scurtăm.
Vreau ca toţi să ajungă la suprafaţă pentru evacuare.
Dar colonele, mai sunt atâtea pe care...
Jos, jos.
- Sunteţi bine ? - Da.
Mergeţi la suprafaţă, aşteptaţi naveta lui Scott.
Eşti bine ?
I-am auzit pe ceilalţi vorbind despre tine. Avem un leac pentru boala ta.
Da ?
Oamenii noştri de ştiinţă l-au descoperit acum 200 de ani.
La fel şi pentru alte boli, toate sunt în arhivă.
Rush, eşti pe Destiny ?
- Da, sunt aici. - De ce nu mi-ai spus ?
Scuze, nu ştiam că trebuie să te anunţ.
- Ai auzit de T.J. ? - Da.
Caut în baza de date informaţii despre SLA şi aş avea nevoie de puţin ajutor.
- Îmi pare rău, sunt puţin ocupat. - Cu ce ?
Ceva mai urgent. Vin după ce termin.
Fiul nostru, Alan, tocmai ne-a dat vestea.
Soţia lui, Claire, e gravidă.
Bunici.
O să fim bunici.
- A sosit iarăşi momentul. - Reuniunea familială anuală.
Trei copii şi cinci nepoţi.
Tocmai am terminat o schiţă a constituţiei.
Oamenii au răspuns pozitiv, în cea mai mare parte.
Convertim unul din depozite într-o clasă de şcoală.
Eli predă copiilor.
Şi chiar se pricepe.
Un învăţător minunat.
Mersi.
Patru fii, trei fiice,
cincisprezece nepoţi.
Sunt obosit.
Toţi copiii ăştia care râd şi dansează.
Toată lumea dansează.
Îmi distrug peluza. Când eram eu copil,
aveam mai mult respect pentru...
Am aterizat, d-le. Greer şi echipa lui aduc următorul transport de materiale.
Recepţionat. Chloe şi Wray vin cu Yaozu.
Ia-i pe Brody şi Park cu tine. Eu îi iau pe restul în cealaltă navetă.
Recepţionat.
- Eli, ceva ? - Am comprimat datele să grăbim transferul,
ceea ce înseamnă că nu pot căuta detalii despre SLA
până nu dezarhivăm ce am transferat
şi n-o pot face până nu oprim transferul.
Am trimis deja o treime din total, deci avem o şansă din trei să fie acolo.
Cu cât aşteptăm mai mult, şansele sunt mai bune. Eu zic că merită...
"Col. Young a câştigat iar alegerile.
"Majoritatea sunt bucuroşi, însă unii vor să facă lucrurile altfel.
"Astăzi, un grup a anunţat că pleacă.
N-au spus dacă rămân pe Novus sau pleacă pe altă planetă."
S-a oprit curentul. La fel şi transferul şi comunicaţiile.
O parte din scări s-au prăbuşit, la şase nivele mai sus.
- Scott, sunt Young, recepţionezi ? - Da, colonele.
- Au ajuns toţi ? - Da, toţi sunt bine, la bordul navetei.
- Voi sunteţi bine ? - Da, dar izolaţi.
Ascensoarele n-au energie iar scările s-au prăbuşit.
O să folosim scara de urgenţă.
Eli.
Grozav.
Col., sunt Scott. Am ajuns la nivelul 14. Scările sunt sub noi.
- Avem funie, dacă vă trebuie. - Trebuia să plecaţi spre Destiny.
Plecăm împreună, d-le.
Uite-l pe Eli.
Platforma !
Aruncaţi funia ! Tocmai l-am pierdut pe Varro !
- Eşti bine ? - Da.
Gata, ridicaţi.
Am prins-o ! Trimitem funia.
Gata, trageţi !
Trăieşte.
Trageţi ! Acum !
- Unde sunt restul ? - În cealaltă navetă.
Ţineţi-vă bine !
Îmi pare rău, Chloe.
Pentru ce ?
Că nu v-am dus acasă.
Am ajuns cât de repede am putut.
Sara...
Sunt aici, tată.
Colonele,
suntem acasă.
- Pentru filtrarea dioxidului de carbon. - O substanţă foarte avansată,
mult mai eficientă decât calcarul. O canistră ne va ajunge ani de zile.
- Iar tu ai adus câteva cutii ? - Vom avea nevoie, cu atâţia la bord.
Doar zece zile, după care îi lăsăm cu oamenii din echipa de explorare.
Da.
- Te macină, nu ? - Ce ?
Că ne-am descurcat după ce am părăsit Destiny.
Ne-am descurcat bine...
fără tine.
Coaste rupte, julituri, contuzii.
E stabil pentru moment, nu putem decât aştepta.
Am căutat prin ce am reuşit să transferăm din arhivă.
Tratamentul pentru SLA nu era acolo.
Dar în baza de date Străbună de pe Destiny ?
Nici acolo nimic.
E dificil, nume diferite pentru boli, proceduri.
E greu să cauţi repede.
Dar navele folosite să evacueze Novus ?
Probabil au luat o copie a arhivei cu ei. Când lăsăm oamenii pe planetă...
Nu vor fi acolo, încă.
Navele lor n-au motoare ZSL.
Nu vor ajunge decât peste 200 de ani,
- iar să-i găsim în mijlocul spaţiului... - Da.
Dar T.J., sunt atâtea în ce am descărcat.
Tone de alte materiale medicale.
Putem învăţa din ele, de la urmaşii noştri.
Găsim noi un leac.
Sunt sigur.
Vreau să vă mulţumesc că aţi venit la această ocazie specială.
Inaugurarea frumoasei noastre şcoli.
Bunicul meu şi-a dedicat viaţa punând bazele sistemului nostru educaţional.
De asta, noua şcoală îi poartă numele.
Ca director, voi face tot posibilul să-i susţin
moştenirea de cercetare şi descoperire
şi s-o transmit mai departe generaţiilor următoare.
Iar acum, uraţi-i bun venit oaspetelui nostru de onoare,
de două ori primar şi autoare al constituţiei noastre
şi ultimul membru supravieţuitor al coloniştilor de pe Destiny,
Camille Wray.
Vreau să încep cu câteva cuvinte de salut.
Wahn shee rul yee.
"Fie ca totul să meargă conform dorinţelor ascultătorilor."
Când am ajuns aici prima dată, credeam că am dat greş,
că n-am îndeplinit misiunea de pe Destiny.
Însă acum, uitându-mă la feţele voastre zâmbitoare,
la această minunată nouă şcoală,
mă cuprinde un simţământ de mândrie
şi succes.
Deoarece, aşa cum am descoperit,
misiunea noastră este şi va fi mereu,
călătoria în sine.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro