Salut, dovlecel.
Când o să vezi asta, noi o să fim deja la jumătatea drumului spre tabăra 14.
Vremea e frumoasă, nu prea bate vântul, vizibilitatea e bună, doar că...
Ştiu că trebuia să lucrezi, dar pierzi o urcare superbă.
Te iubesc.
- Ăsta nu e Boston, nu? - Şi mie-mi pare bine să te văd, Eliot.
Trebuia s-o lăsăm mai moale pentru două săptămâni, Nate!
Ai urcat cu cei de la Salvamont, nu?
Două săptămâni după San Lorenzo... Există un motiv pentru care avem reguli.
Misiunea asta deschide o fereastră cu oportunităţi.
Dar pierzi o urcare superbă... Te iubesc.
A fost ultima oară când i-am auzit vocea.
A dispărut în furtuna aceea şi nu i-au mai găsit trupul.
Povesteşte-mi despre el.
Alan a crescut la o fermă în Kansas.
Spunea că prima dată când a urcat pe munte
a fost ca şi când ar fi intrat într-o altă lume.
Ne-am cunoscut pe munte.
Şi-a plătit singur studiile şi şi-a deschis o firmă de investiţii
ca să ajute afacerile precum ferma familiei sale.
Acum cinci ani, a încheiat un parteneriat cu Merced Financial Services,
compania lui John Drexel.
Al treilea de sus e Drexel.
E tipul care face întreceri cu maşini, nu?
Face întreceri cu tot ce prinde viteză mare şi costă mult.
Şi el urcă pe munţi.
Îi plăcea faptul că Alan ştia să urce pe munte,
aşa că l-a luat cu el într-o serie de expediţii.
Ascultă-mă. Scuze. Nu sunt sigur că te pot ajuta.
Ceva nu e în regulă la Merced Financial, înţelegi?
O singură divizie, investiţii ipotecare...
Alan spunea că pun sechestru pe proprietăţi de care nu era sigur că ei le deţin.
Semnau acte să împiedice dreptul de a răscumpăra ipotecile,
fără ca măcar să le citească.
Robo-semnare. Aşa se cheamă.
Semnează mii de astfel de acte şi pariază pe faptul că proprietarii
nu au destui bani să lupte împotriva lor.
Justiţia ar opri asta, dacă soţul tău ar avea dovezi.
După ce a dispărut, cineva ne-a spart casa.
Au furat calculatorul, mailurile sale au fost şterse.
- Există pe undeva ceva acte scrise? - Nu la noi în casă.
- Nu mă aşteptam la asta. - Muntele e locul de joacă al bogătaşilor.
Oamenii ăştia plătesc 50 de mii de dolari ca să fie aduşi cu elicopterul aici,
apoi urcă până în vârf, cu mulţi ghizi care le cara bagajele.
Dacă plăteşti îndeajuns, te duc cu elicopterul până-n vârf.
Fără glumă.
Bună, Nate.
Sophie.
Ştiu de faza de negare, dar să urci pe un munte
ca să eviţi să vorbeşti despre...
- Dă-mi drumul. - Dar mi-e atât de frig.
Nu-mi pasă, omule.
Daţi-mi foc, vă rog. Faceţi ceva.
Tremur tot şi cred că mi-a şi căzut unul din sfârcuri.
- Pentru că am o senzaţie... - Nu-mi spune mie de astea!
- Ce să-i spui? - Nimic.
- Salutare, fată. - Salut.
Parker, ascultă-mă. Poţi să te caţeri pe munte, da?
Mă caţăr pe zgârie-nori, pe munte mă plimb.
Nu e acelaşi lucru. Sunt avalanşe pe zgârie-nori?
Nu, dar ar fi tare!
Cât de periculoasă e treaba asta pe care ai acceptat-o fără să te consulţi?
Da, păi...
Exagerat de periculoasă!
E ca o prăjitură periculoasă cu glazură otrăvitoare.
Vorbim de o altitudine de 6000 m!
Doar o jumătate din oamenii care încearcă reuşesc să ajungă până-n vârf.
Ei cred că Alan Scott a murit pe drumul de întoarcere,
la câteva ore distanţă de tabăra de la poalele muntelui.
Stai aşa, a murit la coborâre?
De aia negri nu se urcă niciunde!
Cred că sunt sute de oameni morţi împrăştiaţi pe toată stânca aia.
Nasoală treabă!
Milionarii ăştia...
Urcă pe munte doar ca să se distreze,
şi sunt oameni care mor, încercând să-i salveze pe ei.
Dar, vai, ce zi fericită, pentru că bogătaşul a fost salvat.
Revenim la Alan Scott.
Erau singurii de pe munte iarna trecută, nu?
Da, furtuna în care a fost prins tipul a închis muntele pentru trei luni.
Deci avem o şansă.
Dacă ajungem acolo în ziua în care se redeschide muntele,
îl putem găsi înainte să apuce altcineva.
Să-l găsim? Pe tipul mort?
Nu chiar pe el.
Vedeţi caietul ăsta de aici?
Ăsta conţine tot ce a găsit el despre fraudele ipotecare.
Restul echipelor de aici aşteaptă să treacă viscolul.
Dar, Parker, Eliot, voi o să urcaţi acum.
Uite care-i treaba, e foarte trist ce o sa spun şi-mi pare rău,
dar o să urcăm un munte ca să găsim jurnalul unui director?
Merced Financial Services iau o sută de case pe zi.
Asta înseamnă o sută de familii lăsate în stradă.
Ori le e prea frică, ori nu au bani ca să lupte împotriva lor.
Sunt de acord cu Sophie.
Văduva asta n-are nevoie de hoţi care să plece într-o misiune de salvare.
Nici măcar nu e o misiune de salvare.
Tipul e mort, Nate. Vânăm comori.
Eu...
Mulţumesc mult!
Haideţi, omul nu e cămilă. Unde e băutura mea?
Ascultaţi-mă.
Are nevoie de hoţi, pentru că asta nu e vânătoare de comori.
Are nevoie de hoţi, pentru că e o întrecere.
Eu şi cu Hardison vom dirija lucrurile
din cortul de comunicaţii, care e chiar aici.
Da, oficial lucrez la un proiect pentru Institutul de Meteorologie.
Asta înseamnă că am acces la sistemul de comunicaţii,
la satelit, la internet, la amplificatorul de semnal.
Nimeni nu vorbeşte la telefon pe muntele ăsta, decât dacă vrem noi.
- Cine-s tipii ăştia în roşu? - Sunt pădurari.
Datorită lor avem oportunitatea asta.
Trebuie să eliminăm echipa lui Drexel ca să putem acţiona oficial.
O să ne ia vreo două ore.
- Deci lucrăm neoficial. - Foarte neoficial.
Blana domnului Scott avea înăuntru un radiolocator.
Semnalul nu e atât de puternic încât să ajungă
până la tabăra de jos, dar cu receptorul ăsta...
Cu cât te apropii de el, cu atât sună mai tare.
O să fac tot posibilul să vă trimit în ultima zonă în care s-a aflat.
- Cum rămâne cu Drexel? - Asta e treaba lui Sophie.
O să-l ţină pe Drexel departe de munte, o să-i distragă atenţia.
Eşti de acord cu asta, Sophie?
Nate, sunt la o petrecere plină de milionari beţi,
departe de casă, care sunt ameţiţi din cauza lipsei de oxigen.
E Crăciunul pentru un escroc.
Bine, oameni buni. Hai să furăm un munte.
Din nou.
- Poftim? - Din nou.
Am mai furat un munte acum doi ani.
- Serios? - De fapt, era o staţiune montană.
Nu era chiar un munte, dar totuşi.
Şi ai fost şi destul de beat atunci.
Doamnelor şi domnilor, urcăm pe acest munte...
Eu urc acest munte, în onoarea persoanelor,
în special a bunului meu prieten, Alan Scott,
care au murit aici făcând ceea ce le place să facă,
demonstrând lumii că prin determinare şi pregătire,
nimic nu este imposibil.
Despre asta e vorba şi la Merced Financial Services.
Este o companie în care adversitatea este combătută.
Ce figură e!
E o companie...
Nate, când intră Eliot şi Parker în joc?
În orice moment ar trebui.
Ascultă, dacă rămâneţi blocaţi acolo, sună-mă. O să mă echipez.
O să te echipezi? Nici n-ar trebui să fii aici.
- Nu, sunt bine. - Suntem deja la 2500 m, Nate.
E altitudinea de la care te ia răul de înălţime, nu?
Ştii simptomele?
Durere de cap, greaţă, ameţeli, oboseală...
Exact. Seamănă cu renunţarea la alcool.
Deci ce crezi că e? Crezi că e de la băutură?
Sau crezi că e sângele care-ţi fierbe în cap?
Eliot, dacă nu te descurci...
Mă descurc, Nate.
Dar fiecare secundă pe care-o petreci pe munte, îţi mai ia din timpul de viaţă.
Eşti foarte bun la ceea ce faci, dar nu poţi fura un munte.
O să fiu bine.
Ar trebui să urc pe munte cu tine.
- Vrei să urci? - Da.
Pe munte?
Pe bune?
Bun.
- Şi ultima a fost o aruncare de la 3m. - Da, bine.
Mă gândeam c-ar trebui să am grijă de tine.
Să ai grijă de mine?
Da, nu de tine şi Eliot. E un munte periculos.
Puteţi da de nişte urşi polari sau de nişte eschimoşi arţăgoşi, ca...
Asta n-o să devină ceva serios, nu?
Ce? Nu, nu...
Asta nu e... Ce-o fi asta.
- Aşa, da. - Bun.
Să-i dăm drumul.
Ce faci acolo?
Măcar Eliot m-a îmbrăţişat.
- Dle Ford? - O, nu.
Dnă Scott, ce faceţi aici?
Salut.
Ce e?
Sunt un alpinist cu experienţă. Îmi cunosc soţul!
Ştiu rutele pe care ar fi putut merge.
Nu, eşti implicată emoţional. Poţi lua decizii proaste.
Scuze. Chiar ai zis asta? Cu faţa aia serioasă?
Nu m-ajuţi deloc.
Dacă te vede Drexel aici, o să-şi dea seama ce facem
şi o să pierdem singurul avantaj pe care-l avem.
Poţi să ne priveşti, să ne asculţi,
dar trebuie să ai încredere în noi şi să ne laşi să ne facem treaba.
Bun. Unde sunt?
- Au ajuns destul de departe deja. - O să obosească la viteza aia.
Nu vrem să ajungă în vârf.
Vrem doar să ajungă acolo unde credem că se află soţul tău.
Dacă sunt nevoiţi, pot face poze caietului, să ni le trimită.
Nu, nu pot. Vezi linia asta?
De aici în sus, semnalul e prea slab pentru a trimite ceva.
Decât vocea funcţionează.
Super. Deci trebuie fizic să aducem caietul jos?
- Da, exact. - Minunat.
Se pare că echipa lui Drexel se pregăteşte. Cât de rău vrei să-i păcălesc?
Sophie, ascultă, e o simplă tragere de timp.
Nimic sofisticat.
Trebuie să ştiu echipele, dacă vreau să mă joc cu ei.
Mă ocup eu, Soph.
Oricine urcă pe munte, trebuie să se înregistreze...
Nu, nu, nu vreau nume sau telefoane. Vreau personalităţi, sentimente.
Karen, şi tu eşti alpinist, nu?
Da.
Nişte tipi cu pulovere mari, foarte veseli.
Este echipa lui Strausse. Cel chel este Hans Strausse.
Se ocupă de achiziţii şi fuziuni pentru o bancă germană importantă.
Îi place să flirteze.
Bună ziua.
Doreşti să bei un şnaps?
Da. Mulţumesc.
Alpinişti japonezi.
Acela e Hiro Miyashta cu Makino Finance,
o companie importantă de investiţii, unul din principalii concurenţi ai lui Drexel.
I-au oferit de lucru lui Alan de câteva ori.
- Konichiwa. - Konichiwa.
E ciudat, de obicei sunt în Alpi în perioada asta a anului.
Miyashta e un alpinist foarte serios.
Muntele este mai frumos acum că eşti tu aici.
Foarte serios în a afla ce se află sub puloverul meu.
Şi australienii?
Nişte vedete, copii bogaţi ai unor oameni bogaţi,
persoane care au nişte ziare şi lucruri de genul ăsta.
Turişti. Sunt prietenii lui Drexel.
Da! Adu-o încoace!
Asta e o scuză să zbori în jurul lumii, ca să petreci.
E o petrecere a naţionalităţilor.
Atunci, să ne invităm.
Hardison, vreau un număr de Paris, redirecţionat pe telefonul meu.
Am înţeles.
Bellefleur. Numărul e...
06-36-37-84-75.
Nate, am nevoie de ajutorul tău. Jocul ăsta e mai tare în doi.
Da...
Nu, cred c-ar trebui să stau aici.
E mai uşor să-i urmăresc pe Parker şi Eliot.
Oricum, e bine că există măcar o faţă pe care n-a văzut-o.
Ce face?
Face cunoştinţă cu Drexel pentru a doua oară.
Porcule!
Scuze.
Ştii cine sunt?
Oui. Dar tu ştii cine sunt eu? Nu.
Nu ne-am cunoscut până acum.
Serios? Pe muntele Rainier. Am băut împreună...
"Mina, vino în cortul meu. Te încălzesc eu." Nu?
Nici nu m-ai sunat.
Nu am numărul tău.
Serios? "O, Mina, tastează-l tu."
"Sunt prea beat ca să apăs butoanele astea mici."
Se pare că ne-am mai întâlnit odată.
Da, ne-am întâlnit.
Ia-mi ceva de băut şi te ajut să-ţi aminteşti.
- Mă sperie puţin. - N-ai idee.
Am dat de un cort portocaliu şi de nişte provizii.
Poate fi cortul lui Alan Scott?
Nu. E o tabără la înălţime mai mare.
Sunt un fel de mici depozite de provizii, împrăştiate pe tot muntele.
Trusă de prim ajutor, oxigen, apă, chestii de astea.
Ultima oară când Alan Scott a luat legătura cu baza,
se afla la 63 grade nord, 6 minute, 56 secunde
şi la 150 grade vest, 44 minute, 34 secunde.
Cortul ăla se află la 3000m, ceea ce înseamnă că Eliot şi Parker
ar trebui să primească un semnal de pe radiolocatorul lui.
Dar nu se-ntâmplă nimic.
Mă gândeam să mai trimit un transmiţător acolo sus,
ca să putem triangula radiolocatorul lui Scott.
Nu, nu putem trimite încă un alpinist pe creastă.
Eşti sigur de asta?
Ce vrei să spui?
Am dat de o urmă. De rus.
De la forţele Spetsnaz.
Pe bune?
E o urmă distinctivă.
Drexel a avut aceeaşi idee ca şi noi.
Eliot, Parker, aveţi grijă. Aveţi concurenţă acolo sus.
Sophie, ce mai face Drexel?
E totul bine. Nu pleacă niciunde.
Ce ai spus?
Poftim? Cui ii trimiţi mesaje?
- Ai altă femeie? - Ascultă ce spui... Nu.
Când eşti şeful unei companii, nu prea ai timp liber.
Dar îţi spun că voi avea nişte timp de pierdut, să călătoresc,
poate să ajung pe la Paris mai des.
Un mesaj e perfect.
Mesajul pe care l-a trimis celeilalte persoane trebuie s-ajungă aici,
prin amplificatorul meu de semnal, ceea ce înseamnă
că-l putem găsi pe rusul nostru. Care nu e pe munte...
- Ce vrei să spui? - N-are niciun sens.
Mesajul a fost trimis către un telefon din cortul de la tabăra de jos.
Miyashta. I-a trimis mesaj concurenţei.
Ai vreo sugestie, Nate?
Eu...
Nu, am o problemă mai urgentă în momentul ăsta.
Ai avut dreptate. A luat celălalt receptor.
- Ce faci? - Mă duc după ea.
- Ai semnal de la ea? - Da.
Da, s-a dus pe unde au mers şi Eliot cu Parker.
O să se ducă spre nord ca să trianguleze semnalul lui Scott şi...
Stai aşa. Eşti nebun?
Fii serios, omule. E un alpinist cu experienţă.
- Glumeşti? - Uite ce vreau să faci.
Vreau să afli tranzacţiile financiare ale companiei lui Miyashta
şi să faci legături cu ce ai aflat până acum de Drexel
şi să i le trimiţi lui Sophie.
Sophie, asta e treaba ta. Trebuie să afli ce pune la cale.
Nu face asta.
De parcă m-ai asculta vreodată.
O să moară.
Eliot, Parker, vreau să vă întoarceţi şi să-l opriţi.
Puteţi face asta?
Suntem puţin ocupaţi, Hardison.
Sigur se întâmplă ceva. Ce ai aflat de conturi?
Au avut loc mari transferuri de acţiuni către Miyashta.
Aşa ceva se întâmplă înaintea unei mari preluări corporative.
Dar asta e imposibil.
N-a existat niciun zvon legat de o cumpărare atât de importantă.
Drexel a spus că o să aibă mai mult timp liber...
Verifică înregistrările alpiniştilor.
Află care din oamenii lui Miyashta se află pentru prima dată pe munte.
Majoritatea.
- Nici nu au o experienţă prea mare. - Asta pentru că nu sunt alpinişti.
Sunt avocaţi. Asta chiar e o cumpărare.
Bun.
Ce idee perfectă! O tabără de munte.
Nu sunt reporteri. Nu sunt alţi angajaţi.
E locul perfect pentru a purta negocieri secrete.
Drexel vrea...
Vrea să vândă compania.
Vinde compania şi toate înregistrările despre ipoteci
dispar în corporaţia japoneză,
unde legile de protecţie a datelor sunt mai puternice decât în Elveţia.
Da, Drexel îşi primeşte banii şi scapă basma curată.
Hardison, închide-i telefonul.
Să nu-şi poată verifica acţiunile şi nici mesajele, ca să reuşim.
Schimb jocul.
Un şnaps, te rog.
- Nu eşti fericită. - Normal că nu sunt.
Compania mea era pe cale să cumpere Merced Financial
şi apare Miyashta de nicăieri, ca un cavaler alb.
Imediat ce vor anunţa, acţiunile vor creşte
şi nu vom mai putea cumpăra niciodată.
Mi-am pierdut şase luni din viaţă!
Scuze. Nici măcar nu-ţi ştiu numele.
Hans. Sunt doar... Un alpinist.
Nate?
Să spună cineva ceva.
Unde este ea, Hardison?
Este chiar în faţa ta.
Vezi tu, receiver-ul ei funcţionează.
Iar între ea şi receiver-ul lui Parker,
l-am localizat pe Alan Scott,
dar, ar trebui să ştie că este suficient de sus.
De ce continuă să urce?
Pentru că nu are încotro.
Ar fi mai bine s-o găsim, sau o să târăşti
două cadavre de pe muntele ăsta, în loc de unul.
Bine, uite, mulţumită dnei Scott,
l-am localizat pe soţul ei, dar locaţia este foarte departe
de locaţia pe care Drexel a dat-o echipelor de salvare.
Mai este cineva care crede că s-a întâmplat ceva foarte rău în noaptea aia?
Ce? Aici? Glumeşti?! Nu este nimic aici!
Da. Nu, nu. Este... este... trebuie să fie acolo.
Este singura locaţie logică în care poate fi.
- Ei bine, te înşeli. - Nu, îţi spun,
stai chiar deasupra.
Iar eu îţi spun: cum putem fi aici,
dacă "aici" nu este nici măcar aici, bine?!
Stăm într-un câmp de zăpadă!
- Crevasă! - Crevasă!
El... Eliot?
Parker? Parker?!
Nate. Nate, omule. Avem o problemă.
Nate, noi... Nate?
Haide, Nate. Răspunde-mi, omule.
Am nevoie să-mi răspunzi. Nate? Nate!
M-am trezit şi te-am târât aici în tabăra de sus.
Ce s-a întâmplat?
Am greşit.
Am continuat să urc, m-am hiperventilat şi...
apoi m-ai găsit.
- Aş fi murit acolo. - Nu, nu, nu.
El nu ar fi vrut asta.
Am fost foarte...
Supărată?
Nu a apucat să-şi ia la revedere.
Iar asta...
nu este corect.
Nu este niciodată corect.
Ascultă-mă. Ştiu. Am pierdut pe cineva.
Nu este niciodată "corect".
Nu apuci să-ţi iei la revedere. Aşa că devii furios.
Am învăţat că furia este foarte bună.
Mai bună decât tristeţea.
Ştiu că furia este ceea ce mă face să mă trezesc,
ceea ce mă face să continui în fiecare dimineaţă.
Dar, ştii, trebuie să ai puţină grijă,
pentru că dacă te laşi mânată de furie,
te va orbi şi vei intra în necazuri
în continuu, doar ca să simţi,
ca să poţi învinge ceva.
Şi ce se întâmplă atunci?
Ei bine, în cele din urmă... te întâlneşti cu o situaţie
pe care furia ta nu o poate învinge.
- Precum un munte? - Şi realizezi că...
ai rămas fără noroc.
Şi este o cale lungă până jos.
Hei.
Opreşte-te.
Ar fi putut fi mai rău.
Are piciorul rupt.
A căzut prin gheaţă şi şi-a rupt piciorul.
Asta a fost tot.
Va fi greu pentru noi să ieşim de aici,
şi suntem doi.
Unul singur? N-a avut nicio şansă.
A murit aici?
Singur?
Nu i-au putut găsi semnalul.
Pereţii i-au blocat semnalul.
Apoi furtuna l-a închis aici înăuntru.
Trebuie să plecăm de aici.
Inventariază echipamentul.
Şi el.
Îl scoatem de aici şi pe el.
În regulă.
Nate? Eliot? Parker?
Nate?
Eliot? Parker?
- Opreşte-te! Mă înnebuneşti! - Hei. Hei!
Eu mă abţin din a lua-o razna admirabil.
Rămâi concentrat.
Drexel nu are nicio idee că îi cresc acţiunile, nu?
Mulţumesc.
Nu. Germanii cumpără ca nebunii.
Dle Miyashta. Konichiwa.
Prietena dlui Drexel.
Ei bine, să fiu sinceră, lucrez pentru The London Examiner.
Încerc doar să obţin un răspuns sincer de la el.
Dar ştii cum este.
Da.
Aşadar, ai vreun comentariu despre această vânzare?
Nu am nicio idee despre ce vorbeşti.
De la Germani.
Verifică preţul acţiunilor.
Scuză-mă.
Rămân fără şiretlicuri aici. Unde sunt ei?
Hei, iubito.
Bateria este în regulă.
Frigul a păstrat-o bună.
Mai este un mesaj. Ar trebui să-l vedem?
Este pentru soţia lui, Parker. Nu este pentru noi.
Bine. Cum o să facem asta?
Nu avem suficient timp să punem şuruburi de fixare în gheaţă.
Aşa că o să te trimit sus, iar tu o să mă tragi sus.
Dar el?
O să îl legăm şi o să încercăm să-i ridicăm trupul.
"Alan."
Şi vine cu noi.
În regulă, am localizat semnalul lui Nate şi al dnei Scott
care coboară de pe munte.
Dar nu am încă semnal audio încă,
şi se pare că se apropie o mare furtună,
şi distorsionează semnalul.
Anunţă-mă imediat cum auzi ceva, bine?
Un cuvânt.
- Da? - Încetează.
Germanii şi japonezii
cred că le joc vreo festă.
Nu pot să prind să sun la birou.
Nu am nicio idee ce se petrece,
dar ştiu că tu eşti implicată.
Verifică-ţi preţul acţiunilor.
Nu pot.
Aşteaptă puţin.
Ce naiba se petrece?
Dragă...
Miyashta se retrage,
ceea ce înseamnă că şi germanii se retrag,
ceea ce înseamnă că preţul acţiunilor tale o să scadă mult
şi o să-ţi luăm compania.
Frumos accent.
Cine eşti? Şi ce vrei?
Karen!
Ce cauţi aici?
Adică... adică, ne pare foarte rău.
Nu fă asta.
Hei, iubitule!
Fac escrocheria "Circul din Moscova", iar tu eşti Ivan. Începe.
Bine, sunt aproape pe moarte
de rău de altitudine.
Ei bine, atunci fă-o repede.
În regulă, eu urc, tu fixezi un scripete...
Presupunând că funia este suficient de lungă.
Apoi te trag pe tine, apoi el.
O să-l ridicăm de aici
şi o să-l cărăm pe munte?
Irosim lumina zilei, Parker.
Ei bine, atunci mai bine ne-am grăbi.
Parker!
Eşti în regulă?
Mă descurc. Mă descurc.
S-a rupt funia.
Am rămas fără funie.
Trebuie să-i scot legăturile. Avem nevoie de funie.
- Nu! - Parker!
- Nu! Nu! - Facem asta!
Asta trebuie să facem!
Trebuie să-l aducem înapoi soţiei sale!
Nate ar face-o, Sophie ar face-o,
Hardison ar face-o!
Ei ar face ceea ce este corect!
Vreau să fac ceea ce este corect!
Dumnezeule.
Nu cred nimic din asta.
Nu-mi pasă, bine? Îţi pot distruge compania
oricând vreau, bine, şi să adun bucăţelele mai târziu.
Uite, văduva mi-a dat agenda. Bine?
Numerele de cont, tot ce am nevoie ca să dovedesc
că majoritatea bunurilor tale ipotecate
nu sunt nici măcar ale tale... cu excepţia, desigur, a celor fără valoare.
Blufezi.
Bine. Ai veşti de la rusul tău?
Ce vrei?
Ceea ce vreau să faci este să aştepţi câteva ore.
Trage de timp, bine, pentru că suntem aproape
să profităm din anunţul lui Miyashta.
Când mă întorc, vreau să văd agenda aia.
Da.
Hei.
E un lucru bun că am fost noi.
Pentru că l-am lăsa aici.
Pentru că ei ar fi încercat în continuu
şi ar fi murit îngheţaţi lângă el,
în special Hardison.
Aşa că a fost bine că am fost noi.
Noi doi...
noi facem unele lucruri pe care ei nu le pot...
nu vor să le facă.
Asta înseamnă că suntem răi?
Ne face...
să fim noi.
Acum, poţi să iei asta ca pe un dar...
sau ca pe un blestem.
De tine depinde.
Aşteaptă.
Vreau să ascult ultimul mesaj de pe telefonul lui...
doar în caz că voia să facem ceva pentru el.
Este corect.
Atenţiune, baza.
Hardison!
Da...
Da? Da...
Da!
Da... aşteaptă. Parker. Parker? Eşti acolo?
Vorbirea consumă oxigenul.
Sigur.
Uitaţi, toţi, eu doar...
Vreau doar să spun că sunteţi prietenii mei, şi...
- Hardison. - Ştii, am fost speriat.
Hardison, taci!
Ascultă asta.
Atenţiune, baza.
Lasă-mă să văd dacă am înţeles.
Când am spus... când am spus "ceva simplu",
tu ai auzit...
"o nebunie financiară multinaţională", nu-i aşa?
Bla, bla, bla...
Nate, Eliot şi cu Parker coboară muntele,
şi am ceva ce trebuie să asculţi.
Du-te şi verifică ce face Karen.
Ei bine, poţi? Nu?
Ei bine, spune-le să încerce din nou când ajung la tabăra de la altitudine!
- Pentru ce naiba a fost asta? - Îţi demasc bluful.
Arată-mi agenda sau nu mai facem nicio afacere.
Va trebui să mă duc s-o iau.
Nu o ai, nu-i aşa?
Aşa am crezut şi eu.
Să-ţi spun ceva...
dacă echipa ta o găseşte... dacă...
o să le spun omului meu să nu îi ucidă
dacă mi-o dau mie.
La naiba, poate chiar o să-i coboare muntele cu snowmobilul.
Asta nu merge foarte bine pentru tine.
Am... nişte veşti rele şi nişte veşti bune.
Veştile proaste sunt că Drexel ştie că nu avem încă agenda.
Iar veştile bune?
A spus "să-i coboare cu snowmobilul".
Unde poate fi?
Parker!
Agenda.
Eliot. Nu!
Agenda este tot ce avem!
Tu!
Am un snowmobilul acolo. Frecvenţa 2-6-8.
- Fă-mi legătura cu el imediat. - Bine.
2-6-8. 2...
Dmitri, mă auzi?
Am distrus agenda.
Nu mai este decât cenuşă.
Foarte bine.
Întoarce-te aici cât poţi de rapid.
Nate.
Nate, avem o problemă serioasă, omule. O problemă serioasă.
Te asigur că nu vei regreta această afacere.
Suntem nerăbdători, dle Drexel.
La fel şi eu. Domo arigato.
"Arigato."
Pierzi o căţărare grozavă.
Te iubesc.
Atenţiune, baza.
Sper că sunt în rază.
Sunt Alan Scott.
Sunt... sunt rănit.
Mi-am găsit adăpost într-o peşteră.
Dar eu...
Nu cred că o să pot coborî înapoi.
John...
John mi-a tăiat funia şi m-a lăsat să cad.
Nu. Nu.
Asta... asta nu s-a întâmplat!
John Drexel mi-a tăiat funia.
De unde vine asta?
Atenţiune, baza.
Poţi recepţiona asta?
Nu. Abia vă aud pe voi.
Uitaţi, am nevoie să o coborâţi de pe munte
în raza conexiunii.
Să o aduceţi sub raza de întrerupere.
Parker!
Am căzut pe...
Tu!
Ce ai făcut?!
Şi mi-am rupt piciorul.
Şi...
Şi l-am văzut când a făcut-o.
L-am văzut.
Nu cred...
Nu cred că a planificat asta, dar...
Eşti arestat. Să mergem.
Dar m-a văzut discutând cu ceilalţi directori.
Hei. Hei. Ce... astea sunt doar zvonuri.
Declaraţia unui muribund... admisibilă în instanţă.
Când a văzut ocazia să scape de mine, a folosit-o.
Vino cu noi, dle Drexel.
Nu îmi puteţi face asta!
Terminaţi!
Trebuie să fie mult mai mult decât ce am găsit.
Hardison, cum faci asta?
Nu fac eu.
Tipul a încercat să-şi trimită asta prin e-mail în noaptea în care a murit,
şi şi-a setat telefonul să încerce să trimită până se poate conecta.
Alan Scott se răzbună pe cel care l-a ucis.
Îţi trimit acum prin e-mail.
Sper doar să fie semnalul suficient de puternic
ca să poată trimite.
Karen.
Karen...
dacă o să primeşti asta...
Iubito, toţi cei care merg pe munte
îşi repetă acest discurs în cap.
Şi...
Cred că...
Cred că se reduce la asta.
Te iubesc.
Eu doar...
Te iubesc cu disperare.
Întotdeauna te-am iubit.
Aşa ca să nu vii aici să mă cauţi,
pentru că nu sunt acolo.
Sunt chiar lângă tine,
oriunde eşti tu.
Bine?
Te iubesc, scumpo.
Şi eu te iubesc.
Ai reuşit.
L-ai adus înapoi la ea.
Hei.
Realizezi că asta nu o să fie normal, nu-i aşa?
Ştii, dădaca mea spunea
că este normal orice îţi convine.
Cu toţii facem bine.
Ar trebui să o cunosc pe dădaca ta.
Da, ar trebui. Ea este... Aşteaptă. Ce?
Nu, adică...
Hei, apropo, ai făcut o treabă foarte bună cu Drexel.
Nu te-am mai văzut folosind mişcarea asta de început.
Şmecheria este să determini dacă este tipul de bărbat
care îşi uită cuceririle.
Ştii, totul e în fracţiunea aia de secundă
când nu-şi pot aminti exact.
Îşi strâng maxilarul, se bâlbâie,
dau din braţe.
Îi dă pe loc de gol.
Aşadar, văd că mâncaţi împreună cu toţii, din nou,
la masă, în casa mea.
- Nate... - Nu, bine, bine.
Un cuvânt.
Uite, suntem amândoi adulţi, nu-i aşa?
Ne-a luat mult timp să ajungem
la un echilibru, aşa cum era.
Astea sunt multe cuvinte.
A fost foarte memorabil.
A fost. Sunt de acord.
Nu s-a întâmplat niciodată.
Şi nu spunem...
Nu le spunem niciodată.
Bine...
- Hei. - În regulă.
Dar ascultă... ai putea să începi să îmi spui
pe numele real.
Este o prostie să te prefaci că nu-l cunoşti,
după noaptea aia.
Nu, nu, nu. Doar că...
Ştii, dacă o să fac asta, ei or să...
Adică, ei... or să ştie
că s-a schimbat... ceva.
Îşi vor da seama.
- Da, poate. - Ştii. Cu siguranţă. Cu siguranţă.
Da, doar...
Nu, eu...
O să îţi spun Sophie, bine?
Aşa este mai sigur.
- Serios. - Sigur.
Aşadar, dacă te-aş întreba...
Mai bine am chema exterminatorii...
pentru că avem "gândaci".
Credeam că ai curăţat locul.
L-am curăţat. Este un transmiţător pasiv.
De genul pe care îl folosesc şi eu. Oricine ar fi, se pricep.
Va trebui să cureţi din nou locul.
Mă ocup de asta.
Cineva vrea ceva cu noi.
- Sterling. - Ar putea fi Starke.
Sau poate Damien Moreau avea prieteni.
Da, sau tatăl meu, ori mafia irlandeză
sau oricare din câţi... 50 de milionari
pe care i-am înşelat, dus la închisoare, sau pe care i-am supărat.
Să recunoaştem. Am reuşit nişte lovituri destul de mari.
Asta ne pune în fruntea listei fiecăruia.
Şi când eşti atât de sus...
Este un drum lung până jos.
Subtitrarea: IuliaLaura/Avocatul31 Subtitrari-noi Team
Sincronizarea 720p WEB-DL: PoLL11 @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro