Doamne!
E prea fierbinte?
E 09:28, puştiule! E perfectă, crede-mă!
E prea rece.
- Serios? - Da.
Ai putea să ţi-o iei singur. Aşa ar fi cum vrei tu.
Da, ştiu.
Sau aş putea s-o aduc eu.
Gary?
- Gary? - Te-am prins!
- S-a oprit din nou. Unde-i firul? - Acolo.
- Îţi plac prăjite mediu sau bine? - Mediu.
Îmi pare rău. Le-am lăsat prea mult.
Milos Kosar. Celula lui desfăşoară cele mai agresive operaţiuni.
- Nu pare prea înfricoşător. - Aproape ne-a ucis pe toţi, Nina.
- El a trimis Fantoma după noi. - E suspect principal în zece cazuri.
Eu l-am găsit. I-am urmărit mobilul.
- Aşa-i, Gary. Mulţumesc mult. - A fost uşor.
Pot păstra vesta?
Gary, te rog, nu mă pot concentra. Lasă chingile!
Simt şase bătăi de inimă în perimetru. Trei în casă.
Trei bătăi de inimă în casă.
- Ai înţeles, Bill? - Da.
Nu da nume prin staţie, te rog.
Terminat. Echipa Doi, avem trei agresori în interior.
- Aţi înţeles? Terminat. - Da.
Echipa Doi, sunteţi pregătiţi?
Da. Vesta mea miroase a sudoare de poliţist.
Echipa Doi, suntem pregătiţi la uşa din spate.
Echipele Unu şi Doi pe poziţii, terminat.
Nu ştiu că suntem aici. Mai avem elementul surprinderii.
Avem informaţii că pregătesc ceva.
- Instinctul îmi spune să intervenim. - Şi restul ce zice?
Sunt oamenii tăi. Îi cunoşti mai bine decât mine.
Gumă? Împiedică gura să se usuce.
Mereu se întâmplă în genul ăsta de misiuni.
Ţi se usucă gura din cauza adrenalinei.
Da, cred că vreau. Mersi!
Lasă-mă două minute să mă poziţionez în spatele uşii.
E un loc vulnerabil.
La semnal, fugiţi spre uşă. Vă ajut eu să intraţi.
ÅžtiÅ£i cine suntem?
Am fost informaÅ£i cÄƒ sunteÅ£i civili.
- Aşa au zis? - Sunteţi SWAT?
Ţi se pare că nu ştiu ce fac? Sunt de la FBI. Din ce ştiu.
- Pune una aici. - Bătăile de inimă stau pe loc.
Să mergem!
Rachel.
- Suntem pregătiţi. Echipa Unu! - Bun, hai s-o facem!
Anunţă Echipa Doi.
Unu. Undă verde!
Milos, nu suntem singuri!
Intrăm!
Mişcaţi!
Hai! Să verificăm camerele!
Bill!
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Neoh @ Nifty Team
ALPHAS Sezonul 1 Episodul 4
Comentarii pe www.tvblog.ro
Bill, mă auzi?
Bill, două pulsuri se deplasează, unul stă pe loc!
Rachel, recepţionezi?
Bill, mă auzi? Detectez doar un puls, în baie!
- Nu se deplasează. - Mergeţi!
- Rachel, ce se întâmplă? - De ce s-a întâmplat asta?
Stă în camera din spate. Bill, mă auzi?
Acum, în camera din spate, aud doar un puls.
Anna, dacă mă auzi, clipeşte o dată pentru "da".
De două ori pentru "nu".
Simţurile îi funcţionează. Dar nu poate înţelege sau comunică.
Probabil e autistă.
Funcţionare redusă. La capătul îndepărtat al spectrului.
Harken spune că această casă e pe numele ei.
N-are rude.
Nimeni nu s-ar fi plâns când Steagurile Roşii ar fi venit.
- Ce facem cu ea? - Bună întrebare, Nina.
Sunt doar planuri şi informaţii tehnice.
Voi pune pe cineva să le verifice.
E bine că au fugit aşa de repede, că au lăsat o grămadă de probe.
Dr. Rosen, aici şi pe tavan sunt urme de arsuri.
Sigur nu-i o simplă întrerupere de curent.
- Şi computerul ăsta? - E criptat.
Ne-au făcut bucata frumos.
În zăpăceala aia, puteau să sară pe fereastră.
Au plecat, pur şi simplu?
Da, după ce au întrerupt curentul, au reuşit să scape.
Era o constatare, dle Hicks, nu un reproş.
- Mie îmi sună a reproş. - Glumeşti?
Ne-au trimis împotriva unor Alfa cu talente necunoscute
şi, cumva, trebuia să ne fi aşteptat la tot.
Parcă asta era treaba Departamentului Apărării.
Cel mai bun indiciu, momentan, e casa asta.
Poate va mai primi mesaje de la Steagurile Roşii.
- Şi fata, Anna? - Da.
Voi da nişte telefoane, poate îi găsesc un adăpost.
Între timp, oamenii lui Sullivan vă vor păzi pe voi trei.
Pe noi trei? Adică şi pe mine?
Da, vreau ca Gary să stea aici, scanând semnalele.
- Şi eu o să fiu dădaca lui? - Da, ajută-l să se concentreze.
Primeşte salată cu ou la 13:30.
Întrebarea: "Cine e normal?" nu ţine de medicină, ci de politică.
Dacă auzi voci, eşti deprimat sau atras de acelaşi sex...
dacă ai credinţă în Dumnezeu sau nu crezi în nimic...
la un moment dat, societatea te-a stigmatizat
ca deficient mental.
Nu suntem normali, în sensul strict.
Dar nu vrem să fim etichetaţi drept "deficienţi".
Cred că înţelegem.
În multe privinţe, suntem mai buni decât...
- Astea-s lucrurile luate din casă? - Da.
...Şi asta îi sperie.
N-ar trebuie s-o lăsăm până la final?
Asta-i telecomanda de la Blu-ray.
Am mai văzut fragmente. Propagandă pentru adepţii lor.
Trebuie să vorbim despre Milos Kosar.
Mie mi se pare că anunţă o misiune, doctore.
Dacă Steagurile Roşii au un plan, nu ne va ajuta să-l descoperim?
Planul lor e să-şi ucidă duşmanii, Cameron. Tu ştii cel mai bine.
- Schimbăm subiectul, te rog? - Conversaţia asta s-a încheiat.
- Bill, ce-i acolo? - Un declanşator.
Scuze. Facem şi noi rost de o masă de conferinţe ca lumea?
Un declanşator?
Da. E un detonator, ca să faci chestii să explodeze de la distanţă.
Am găsit şi alte chestii haioase şi o groază de informaţii
despre Northwell Petroleum.
E o companie petrolieră regională.
Asta e ţinta despre care vorbeam.
Deci tipul cel mare e puternic. "John Woo" e bun ţintaş.
- Tu ce ştii să faci? - Să zbor.
Serios?
Da. Trag raze laser cu ochii.
Bine, uită că te-am întrebat.
Ştiu că spui ceva, dar nu te înţeleg.
Nina! Nu răspunde!
- Ce s-a întâmplat, Gary? - Ţi-am zis să nu răspunzi!
Nu ştii să asculţi. Taie-i sonorul!
- Îl tai. - Acum am un semnal.
Îţi văd sunetele!
Anna, acum văd! Văd sunetele tale!
Bun. Eu pot să văd... Pe tine. Asta eşti tu!
"Pot"? "Pot".
Asta vine după "eu".
Ce urmează?
"Ajut". Cu ce să ajuţi?
Bine, "ajut".
"Eu te pot ajuta să-i găseşti".
"Te pot ajuta să-i găseşti"?
Semnalul din baia mea era de la mobilul lui Kosar.
Dar nu am înţeles ce spunea. Se auzeau doar zgomote.
Dar nu e o voce. E limbajul ei. Şi doar ea îl poate vorbi.
Ea l-a inventat.
Steagurile Roşii au folosit-o ca să le codifice mesajele vocale.
Nu, toate transmisiunile. Ea înţelege tot.
- Mă înţelege, Gary? - Da, înţelege tot.
- Orice limbă. - Orice limbă?
Da.
"Şi eu mă bucur să te cunosc, doctore Rosen."
Spune că e un mesaj pentru tine de la Anna.
Swahili. Chineză.
Până şi un obscur dialect hindus
învăţat de la un instructor de yoga din Dharamsala.
Chiar înţelege tot, Nina.
Înseamnă că şi tu o faci, "Domnule Modestie".
E o stelă de la Rosetta virtuală.
Este un translator universal în carne şi oase.
Ştiu ce e stela de la Rosetta, mersi.
I-am examinat fişa medicală.
A fost diagnosticată cu autism şi chiar cu handicap mental.
Dar nu-i aşa. Are o formă gravă de apraxie.
E o boală care afectează vorbirea şi funcţiile motorii.
Poate nu reuşeşte să ne salute prin semne,
dar limbajul şi capacitatea ei de identificare a modelelor
sunt dezvoltate la paroxism.
A luat toate sunetele pe care le poate face,
a creat un limbaj numai al ei şi nimeni n-a observat.
Nimeni nu s-a dat seama că e Alfa.
Gary a făcut-o. La fel ca Steagurile Roşii.
Cu ajutorul lui Gary,
ar putea traduce fiecare mesaj de pe computer.
Şi n-am avea de ce să fugim după Kosar.
- Vom afla unde se duce. - Atunci o ducem la birou.
Nu.
Familiaritate, continuitate, rutina zilnică...
Au mare importanţă, având în vedere boala ei.
Ar trebui să rămână aici.
Rosen.
- Lee, ai idee cât e ceasul? - Sandra.
- Bună, scumpule! - Nu mă bag în pat!
A trecut de 21:30, aşa că rămân treaz.
Toată noaptea!
- Nu-i poţi deregla aşa programul. - Ştiu, Sandra. Îmi pare rău.
- Nu se adaptează prea bine. - Ştiu.
Ştiu că e bine pentru Gary, dar...
- N-o poate ţine aşa. - A cunoscut o fată.
- O fată? - Da. E cam de vârsta lui.
Niciodată nu l-am văzut să se ataşeze aşa repede de cineva.
Şi ea este...
Da, are nişte dificultăţi cognitive.
Ca Gary. Nu pe plan social...
Dar, în felul ei, e extraordinară.
Atunci... Asta e bine.
Da. Şi-ţi promit că nu-l mai las să stea treaz până aşa de târziu.
- Bine. Noapte bună! - Noapte bună!
Dr. Rosen vrea să le traducem pe toate. Anna!
Crede că abilităţile tale speciale în materie de limbaj
ne vor ajuta să decodificăm mesajele de pe computerul ăsta.
Ce-i asta, Anna? Eu vreau doar e-mailul.
Tu îl controlezi. Prin sunetele astea.
Ai un secret, Anna.
Acum chiar putem vorbi. Ca între prieteni.
Ai vocea doamnei de la mesageria mea vocală.
Foarte mişto, Anna!
Tu faci lucruri minunate!
Nu. Nu-i aşa de minunat.
Dr. Rosen spune că o parte din creierul meu...
a crescut mai mare decât a altor oameni.
Şi că de asta văd toate undele care ne înconjoară.
Cum arată?
Arată ca nişte culori şi forme.
- Gary, lucrezi? - Nu. Vorbeam cu Anna despre mine.
Ea zice că-s minunat.
Şi eu, Gary. Dar întoarce-te la treabă, bine?
Da. Anna, hai să lucrăm.
Cu ce vrea dr. Rosen să începem?
Cu primul mesaj. Cel pe care l-am urmat până aici.
Acesta.
Pana de curent s-a restrâns la o zonă aflată în jurul casei.
Restul e şi mai ciudat.
Covorul e ars şi fibrele s-au unit în nişte modele compacte.
E foarte ciudat. N-am mai văzut aşa ceva. Vezi?
Nu, Rachel, dar am încredere în tine.
Sunt nişte interferenţe de electricitate statică?
Poate. A fost puternic şi ţinut sub control strict.
Ăsta e talentul acestui Alfa. Măcar ştim cu ce ne punem.
Doctore, am găsit ceva!
Gary mi-a trimis o grămadă, dar asta mi-a atras atenţia.
- USDOT? - Departamentul de Transport.
E ruta unui camion de la Northwell Petroleum
care e acum în mişcare.
Va arunca în aer un camion cu combustibil.
Ba nu, pentru că îl vom opri.
Urăsc robinetele astea. Senzorii nu funcţionează niciodată.
- Totul e în regulă? - Da.
- Care-i problema? - Pornirea e electrică.
Lasă-le puţin, să de dezmorţească.
- Explozibili. - Da.
- Sunt amplasaţi? - Da.
E-n regulă.
Ai grijă cu chestia asta!
A doua maşină e pe poziţie, pornim când spui tu.
Spune-le băieţilor tăi să fie precauţi.
Rosen a spus că tipul ăsta e conductor de electricitate.
Ceva de genul ăsta. E super.
Yanks au meci cu Boston azi.
Mi-ar place să ajung acasă la timp.
Ţinta e în vizor.
Satelitul l-a găsit după numărul Departamentului de Transport.
- Se potriveşte. - Să mergem.
Să o facem.
Numărul unu către numărul doi,
trebuie să deviezi ţinta la vest de intersecţie.
Recepţionat. Ruta.
Ţinta vine înspre tine.
Ţinta e în vizor.
L-am prins.
Ieşi din cabină! Acum!
Mâinile sus unde pot să le văd!
Unde e bomba?
Bomba? Nu ştiu despre ce vorbeşti!
Nu e Kosar.
Nu e el!
Ai verificat numărul?
Ai mai verificat o dată, Bill?
Desigur.
Dar şoferul?
Suntem siguri că e cine spune că e?
Din câte ştim, ar putea fi Mark Sanchez, bine?
- Dar nu era Kosar. - Nu era el.
Uite, putem să-l speriem până în Montclair.
E posibil să fi ghicit planul.
Nu, nu.
Nu Milos Kosar. E un ideolog
şi nu e uşor de intimidat.
Şi e undeva cu o bombă
şi trebuie să credem că o va folosi
şi nu ştim unde e.
Nina...
Îl vreau pe Gary la birou cât mai repede.
Avem nevoie de el.
Am nevoie de ajutor.
O femeie face cumpărăturile şi plăteşte facturile,
dar sunt stăpână pe viaţa mea.
Vreau să-mi cumpăr singur hainele.
Mama nu-mi dă voie. Nu-mi dă voie...
să-mi cumpăr o geacă de piele ca aia
din "Step Up to the Streets".
N-ai nevoie de dr. Rosen sau de mama ta.
Chiar eşti deştept.
Da, sunt foarte deştept.
Nu-mi place să fac nişte lucruri.
Anna, nu mă ştii aşa bine.
Nu-mi place să am grijă de mine.
Cred că te ştiu puţin.
Da.
Bine, e corect?
Doar o greşeală.
Nu, am nimerit-o.
Data ar trebui să arate 2011.
Numără până la 10.
Anna, numără până la 10.
Vreau să verific ceva.
Anna.
- Poate ai dreptate. - Da, ştiu.
Dar numără până la zece, pentru că vreau să verific ceva.
Ar putea fi altceva.
Nu mai contează.
Gary...
Bună...
Trebuie să-l iau pe Gary cu mine.
Rosen ne vrea înapoi.
Da, vreau să rămân.
Nu a fost o ofertă, Gary.
Nu plec.
Nu... Pleci. Amândoi mergem.
Nu. Nu, stau.
Hei, Gary, urcă în maşină acum.
- Hei! Nu încerca să mă intimidezi. - Scuze?
Ai încercat să mă intimidezi şi asta nu merge la mine.
Nu, ştiu că nu merge şi nu făceam asta.
Deci ce te frământă?
E o întrebare stupidă.
Nimic nu mă frământă.
Nu plec.
Bine, şmechere.
Cine te va duce înapoi?
Eu sunt şmecher şi mă duc singur înapoi.
Sau sun la un taxi, cum nu am maşină.
Gary, nu am timp de asta.
Urcă în maşină acum.
Nu plec!
Nu sunt şmecher. Sunt adult.
Şi nu trebuie să fac ce spui.
Sfârşitul conversaţiei.
Bine.
Căpitanul meu spunea
să nu laşi lupta să devină personală.
Au încercat să mă omoare, Cameron.
Nu poate fi mai personal de atât.
Nu vrei să ştii de ce?
Ştiu de ce. Le-am stat în cale.
Steagurile Roşii se pare că n-au nevoie
de o altă justificare.
Bine.
Dacă iei lucrurile personal, te implici.
Dacă te implici personal, faci greşeli
şi pierzi din vedere lucruri.
Îmi amintesc că îmi spunea cineva odată asta
despre abilităţile mele Alfa.
Nu fi simpatic.
Bine.
Vrei să-l prinzi pe tipul ăsta. Am înţeles.
Lasă-l pe el să fie cel care greşeşte.
Mă bucur că ai luptat pentru tine.
Mă bucur că ai stat aici cu mine.
Îmi placi, Gary.
Atunci de ce m-ai minţit?
Am ştiut că e ceva ciudat în legătură cu data aia.
Pentru că un 10 era un 20.
Şi tu nu ai vrut să explici.
Aşa că m-am uitat prin mesaje.
Şi dacă am crezut că un doi e un unu,
atunci primul cod pe care mi l-ai dat era greşit.
Şi de asta camionul era gol.
Şi tu nu faci greşeli din astea
pentru că asta e abilitatea ta Alfa.
Mi-ai dat numărul greşit dinadins.
Dar asta a fost ceva deştept. Ai fost deşteaptă.
Pentru că dacă doar inventai ceva, aş fi ştiut.
Aşa că l-ai făcut pe aproape
şi ai schimbat numărul
ca noi să nu găsim adevăratul camion.
Am fost nevoită.
Ştiu asta, pentru că nu te-au pus să faci nimic.
Lucrezi cu ei, Anna.
Lucrezi cu Steagurile Roşii.
Nu, Gary, Nu lucrez cu ei.
Ei lucrează pentru mine.
Asta mă enervează. Nu are nicio logică.
Bine, deci presupunem...
că Steagurile Roşii şi-au abandonat planul, nu?
Dar au...
Ştii că poate să-ţi miroasă mâinile, nu?
Nu.
O să-ţi miroasă mâinile murdare pe cana aia.
Presupunem că Steagurile Roşii
au abandonat planul, nu?
Dar şoferul şi-a terminat ruta până în Pennsylvania,
ceea ce înseamnă că acel camion a fost gol
când noi am ajuns la şosea.
Deci întrebarea e de ce s-ar duce Steagurile Roşii
după un camion care nu are combustibil în el?
Exact.
Ştii ce aş vrea să văd?
Un unicorn dându-se pe un curcubeu?
Nu, aş vrea să văd o listă
cu toate camioanele din Northwell care sunt pe drum acum,
cu combustibil în ele.
26-52 e pe 95.
- În sud? - Da, se îndreaptă spre sud.
Sub nicio formă nu vom putea
să verificăm toate camioanele odată,
chiar şi dacă reuşesc să conving pe cineva că am dreptate.
Cred că ai dreptate.
Eu nu doar traduc mesajele.
Le scriu.
Prietenii mei au încredere în mine.
Dacă ai fi cu noi,
şi în tine am avea încredere.
Niciodată nu te-am trata ca pe un copil.
Da, ei bine...
Mi-aş putea da seama.
Pentru că ştiu numărul adevărat.
Deci îmi pot da seama de plan.
Sunt sigură că poţi.
Da, aş putea, dar...
ar fi mai bine dacă mi-ai spune unde se duc.
Anna, nu vreau să fie rănit cineva.
Dacă ai fi prietena mea, mi-ai spune.
Eşti prietenul meu şi-ţi voi spune.
Bine, în regulă.
Nici eu nu mai vreau să rănesc pe cineva.
Dar, uneori, nu avem de ales.
Există un medicament pentru a preveni problemele la naştere.
Dar multe lucruri sunt considerate defecte din naştere.
Nu-mi răspunzi la întrebare.
Acum îmi spui altceva.
Alfa, ăsta e cuvântul pe care dr. Rosen îl foloseşte, nu?
Femeile care iau acest medicament nu mai nasc alţi Alfa.
Dar de ce fac asta?
Nu are niciun sens.
Societatea nu se pot descurca cu unii ca noi.
Trebuie să le trimitem şi noi un mesaj.
Nu suntem o problemă ce trebuie rezolvată.
Fă o alegere singur, Gary.
Tot ce trebuie să faci e să nu zici nimic.
Nu mi-ai răspuns.
Ce ai de gând să faci?
Nu mi-am făcut niciodată prieteni.
Ştiu nişte oameni.
Ei spun că sunt prietenii mei, dar...
Nu i-am întâlnit...
cum te-am întâlnit pe tine, Anna.
Ştiu, Gary.
Da, deci... Chiar eşti prietena mea?
Sau... doar te prefăceai
ca să le trimit date greşite?
Desigur că sunt prietena ta.
Bine.
Pentru că am făcut ceva.
Mişeleşte.
Şi... nu cred că-ţi va plăcea.
Sullivan, uite, nu spun că nu va cauza panică.
Ştii, poate că va cauza panică.
Dar, spune-mi, ce altă variantă mai avem?
Bill...
Nu, spune-mi!
Uite, poţi trimite 20 de maşini de poliţie în Manhattan
să le opreşti pe cele care merg acolo.
Bill, trebuie să te uiţi la asta.
Te sun eu mai târziu.
Îl vreau aici, Nina. Avem nevoie de abilitatea lui Gary.
Nu am fost clar despre asta?
Nu ar fi trebuit să-l întrebi pe Gary de ce nu a vrut să vină?
Ce, crezi că nu mi-am dat seama?
Da, Gary a întâlnit pe cineva ca el.
E nou. E palpitant.
Dar asta nu face ca purtarea lui să nu fie de copil mic.
Şi nu te-a făcut să-l laşi acolo...
Nu l-am lăsat acolo. El a vrut să stea.
Nu sunt mama sa şi nici dădaca sa!
- Să mergem. - Trenton, New Jersey.
Montclair Pharmaceuticals.
Ce se întâmplă?
Gary l-a găsit pe Kosar.
Avem un camion plin cu combustibil
ducându-se la centrala Montclair.
Se pare că acolo e un nou medicament
pe care Steagurile Roşii vor să-l distrugă
înainte să-l testeze cineva.
Nu înţeleg. Ţi-a trimis asta?
Da.
Cum de nu a nimerit numărul bun de prima dată?
Doctore, fata a fost vinovată în tot acest timp.
- E cu Steagurile Roşii. - Fata?
Da! Ne-a dat informaţii greşite
ca să le dea oamenilor săi mai mult timp.
Gary e încă acolo.
Bill! Tu şi cu Hicks vă duceţi înainte.
Noi ne ducem după Gary. Rachel...
E vorba despre Kosar!
Haide, asta e şansa noastră.
Ştiu. Duceţi-vă după el.
Să mergem!
- Haide. - Să mergem, să mergem.
Îmi pare rău că a trebuit s-o fac.
Anna, am făcut-o pentru că prietenul tău, Kosar,
a încercat să-l omoare pe drul Rosen şi asta e greşit.
Rosen nu e ca noi.
Nu e un Alfa.
Nu, nu e, dar e prietenul meu.
Anna, nu trebuie să-ţi faci griji, bine?
Mă voi asigura că nu se va întâmpla nimic rău cu tine.
Dr. Rosen te va ajuta.
Cum m-a ajutat pe mine.
Nu am nevoie de ajutorul său.
Şi nici tu nu ai.
Sper că într-o zi vei vedea asta.
Nu...
Vin.
Au trecut de poartă.
În regulă, e clădirea R şi D
în partea de sud a campusului.
Asta-i ţinta. Evacuaţi imediat.
Bine, ia volanul.
- Ce? - Ia volanul!
Nu mai putem aştepta!
Apropie-te cât de mult poţi...
după care aruncă-l în aer!
Unde te duci?
Hicks, camionul! Nu-l arunca în aer.
Mulţumesc, Bill. Lasă-mă să mă concentrez.
Ce...
Hei!
N-o mai mişca!
- Hicks, eşti gata? - Aproape!
- Opreşte-te! - Du-te după Kosar!
Mişcă!
Gary?
Gary? Gary?
Eşti... Eşti bine?
Gary!
Mă doare capul.
Eşti rănit?
Nu.
Bună, Nina.
Unde-i Anna?
Nu ştiu, Gary. Nu ştiu.
Fugise când am ajuns aici.
Am nevoie de telefonul meu.
Uite, aici e.
Mulţumesc.
Eşti bine, nu?
Da.
Gary, ştiu că ai plăcut-o pe Anna,
dar, nu uita, şi eu sunt prietenul tău.
Da...ştiu. Dar nu eşti unul dintre noi.
Nu eşti.
Gary, nu fac discriminări din astea.
Nu ştiu ce ţi-a zis Anna,
dar vreau să nu uiţi
că Steagurile Roşii e doar un mic grup de oameni
cu nişte idei extreme.
Da, ştiu. Mi-ai spus deja asta...
Înainte.
Ţi-am trimis un email, dr. Rosen.
Şi ar trebui să-l citeşti.
Vrei s-o încerci?
Nu.
Nu mă mai duc o dată.
Nu, dacă e prea rece, pot să-mi iau şi singur.
Pot să am grijă de mine singur.
Bine.
Noapte bună, mamă.
Noapte bună, dragă.
Te iubesc.
Îmi pare rău, Gary.
Sper că eşti încă prietenul meu.
Cei care au făcut medicamentul şi educatorii
au fost avertizaţi.
Dacă încearcă să scoată otrava asta pe piaţă,
vom acţiona din nou...
Şi o vom face
până vor înţelege că adevărata neurodiversitate
nu poate fi limitată de minţile lor mici.
Am primit asta pe o frecvenţă liberă.
Nu s-a chinuit să o codeze,
aşa că l-am pus pe analistul nostru să o verifice.
- Scrisul se potriveşte. - Ea e, fără îndoială.
Hicks m-a avertizat şi eu nu am băgat de seamă.
Am subestimat-o pe fata asta.
Şi nu doar abilitatea ei,
dar şi puterea argumentului său.
Nu înţeleg ce vrei să spui, Rosen.
Ce, schimbi tabăra?
Nu, medicamentul ăsta a fost făcut să limiteze şansele
de probleme cerebrale la copiii mici.
Dacă ar fi ieşit pe piaţă, ar putea
să împiedice alţi Alfa să se nască.
Nu ştiu asta.
Tot ce ştiu este că sunt băieţi buni şi băieţi răi
şi, azi, oamenii tăi i-au pus pe cei răi în pământ.
Da, aşa au făcut.
Şi nu pot aprecia asta.
Pot avea două gânduri în conflict în acelaşi timp.
Ceva ce spunea Don Wilson.
De abia îl ştiam pe omul ăla.
Bine, stai în conflict.
Dar ăştia nu sunt decât nişte criminali
care au găsit un pretext încercând să-şi extindă influenţa.
Poate.
Vreau să-ţi arăt ceva.
Eu şi cu Rosen mereu am crezut că Steagurile Roşii
era o reţea pierdută de 50 până la 100 de adepţi.
Un cartel, dar...
Când Anna l-a inundat pe Gary cu mesaje
ne-am făcut altă părere.
E mai mult decât o sectă criminală.
Asta e o mişcare.
Subtitrare de Felixuca şi Neoh www.niftyteam.ro