Combat Hospital Sezonul 1 - Episodul 7
Traducerea şi adaptarea: ionuţ666@niftyteam.ro
Ocupaţi-vă locurile, vă rog, concursul va începe în cinci minute.
Prima noastră echipă, întotdeauna a fost în frunte.
Luptând pentru libertate, pentru regină şi pentru dreptul să-şi facă friptura.
Sunt echipa Angliei!
Aţi face bine să fugiţi şi să vă ascundeţi!
E vorba de echipa Australiei!
Am fi câştigat.
- Erau doar aperitivul pentru noi, omule. - Aşa e, am fi câştigat.
Băieţi, unde vă duceţi? E direcţia greşită.
- Petrecerea e în partea aia. - Tocmai am fost chemaţi.
Trebuie să ajungem în Hutal până la căderea nopţii.
L-aţi văzut pe Bobby?
Pentru că am pariat cu el pe cafeaua pe o săptămână
că americanii îi vor băga sub masă pe canadieni.
În ritmul în care haleşte echipa noastră, vei pierde banii.
America s-ar putea să aibă o rată mai mare de obezitate decât Canada,
dar ştim cum să mâncăm kebabi.
Retarzilor.
- Ce mai faci, omule? - Bună, Ray, cum îţi merge?
Frumoasa dr. Rebecca Gordon.
Căsătoreşte-te cu mine şi te voi duce departe de toate astea.
Ne vom stabili în Florida şi vom face mulţi copii.
Cred că mă voi limita la chirurgia traumatologică din Kandahar.
Te-ai ars!
Dr. Rebecca, am intrat într-o încurcătură.
Varianta scurtă e că avem un drum lung până-n Hutal şi am nevoie de energie.
"Energie"?
Vrei să spui o pastilă care să te ţină în acţiune?
Asta trebuie să-i spui medicului specialist.
Da, dar e în capătul celălalt al bazei, iar tu eşti aici
şi farmacia e la câţiva metri distanţă.
Îmi pare rău, Ray, n-aş vrea să-ţi dau o pastilă energizantă
ca pe o bomboană.
Vorbeşti serios? E o chestie standard, plus că suntem practic logodiţi.
Nu suntem atât de apropiaţi, iar răspunsul e tot nu.
Îmi pare rău.
Ascultă, dacă... ai nevoie de nişte timp liber...
Ştii ce? Uită că am întrebat.
Poftă bună la kebabi.
Iar prima persoană care renunţă e Franţa!
Germaniei i-a cam ajuns.
Australia e încă în cursă, iar Canadienii rezistă
şi America a renunţat!
Da!
Şi Olanda renunţă!
Germaniei şi Ungariei nu mai le e atât de foame,
dar România şi Canada sunt umăr la umăr.
România...
România pare că... şi nu, e terminat. A ieşit din concurs!
Avem un câştigător...
Canadianca de la baza din Kabul!
Eu spun, la naiba cu rivalităţile dintre ţări şi bazele militare,
pentru că eu... reprezint sexul frumos!
Ce am câştigat, domnule?
Ai câştigat această panglică albastră minunată.
- Pot să ţi-o prind? - Mulţumesc.
Stai puţin, ce facem cu tipul din turn?
O facem sau nu?
- Serios? - Da, haide.
Urcă acum, haide!
Vino încoa'.
- Stai, cred că am auzit pe cineva. - Nu, n-ai auzit pe nimeni.
Nu l-ai auzit pe Marks, Will sau pe oricine altcineva, aşa că...
Da, mulţumesc.
Nu, eu îţi mulţumesc.
De ce eşti mereu prezent unde nu e de muncă?
Haide, Rebecca.
Un om care-şi petrece întreaga zi în moara de bârfe...
merită un fel de pauză, nu-i aşa?
Dumnezeule, întotdeauna te eschivezi şi eşti pus pe glume, nu-i aşa?
Da.
Dar nu sunt singurul, nu-i aşa?
Tu îţi petreci toată noaptea alergând în jurul bazei de parcă ai fi urmărită.
De ce faci asta?
Asta o să fie o problemă.
Da, mai mult decât îţi dai seama. El e bucătarul.
Regula "fără sex în interiorul bazei"... Marks nu o ia în serios, nu-i aşa?
El ia totul în serios.
Am putea fi daţi afară pentru asta?
Am putea da peste o mină şi să fim trimişi acasă într-un sicriu.
E foarte liniştitor.
E Kandahar, Bobby. Fiecare zi e un risc.
Aşa că întrebarea e: vrei să-ţi asumi riscul cu mine?
Nu, trebuie să plec. Trebuie să plec.
Unde mi-e tricoul?
- Poftim. Facem schimb. - Poftim.
- Ăla e al meu sau al tău? - E al tău. Nu, ăla e al tău.
Aşteaptă acolo, vin eu.
Au trecut bucăţi de şrapnel prin pereţi...
Toată lumea e în regulă.
Un singur bucătar cu fripturi infectate...
Spitalul forţelor armate, sudul Kandaharului. Corday la telefon.
Am pierdut jumătate din bază.
Un elicopter?
Mulţumesc.
Un elicopter doborât?
E al nostru?
Faceţi cât mai multe sticle cu soluţie orală de rehidratare.
- E ceva bacterian, nu e viral? - Cel mai probabil.
Simptomele au apărut la două ore după expunere.
- Încă aşteptăm culturile. - Bine.
Aţi chemat pe toată lumea?
Da, dacă nu-şi vomită maţele, sunt sănătoşi şi ne ajută,
cu excepţia lui Bobby, Suzy şi Simon.
- Da... - Colonele.
Avem un elicopter de evacuare pe drum. Un elicopter 91 a fost doborât.
Sunt trei răniţi şi nu avem alte informaţii.
- Au spus cine sunt? - Tot ce ştiu e că Ray îi aduce.
Comandamentul încearcă să vadă ce s-a întâmplat.
Timpul estimativ e de 30 minute.
Ceea ce înseamnă că echipa de investigatori va ajunge în 31 minute.
Ascultaţi, vreau ca toată lumea să coopereze.
O să vă pună o grămadă de întrebări.
Unele pot părea indiscrete, dar ţineţi minte, încearcă doar să-şi facă treaba.
Gândacii.
Vom pregăti camera de relaxare pentru pacienţii cu intoxicaţie.
Vor vrea să aducem chirurgul responsabil de elicopter.
Sună-l pe Ben-Meir.
- Şi tu, Graham? - Îmi pare rău, domnule.
O să fiu bine, domnule.
Nu, nu eşti bine. Eşti pus pe liber începând de acum.
Nu, domnule, vă rog.
N-am lipsit de la muncă niciodată.
Trebuie să-mi daţi ceva de făcut.
În regulă, e un pacient în biroul maiorului Pedersen,
ea a fost lovită în plin şi vreau să te asiguri că e hidratată.
- Crezi că te descurci? - Da, domnule, mă descurc.
În regulă.
S-a întâmplat ceva cu pagerul tău, doctore?
Nu, domnule, îmi cer scuze.
- În regulă, ajută-ne cu soluţiile. - Da, domnule.
Unde naiba e dr. Hill?!
Mă ocup eu.
Nu ştim unde e dr. Hill!
Îmi poţi da o sticlă de electroliţi, Rebecca?
Da, sigur.
Lasă că o ţin eu, du-te.
Suzy? Ţi-a ieşit...
Asta explică fluierăturile.
În regulă.
- Alo? Dr. Hill? - Nu-i acasă.
- Am spus cumva să intri? - Te caută colonelul Marks.
De fapt, ţipă după tine.
- Alea sunt ceea ce cred eu? - Da, Adorare Italia.
Trăiască francezii.
Şi, ca să fiu în acelaşi ton, "au revoir".
Dar toată lumea vomită şi au nevoie de ajutor la curăţat.
Nu face parte din atribuţiunile mele, bine?
Spune-i colonelului Marks că îmi cer scuze
şi că am de asemenea o muscă care nu mă lasă în pace.
Şi între timp poţi fi agentul meu cât timp lipsesc.
- Ce să fiu? - Îţi dau voie să vorbeşti în numele meu.
Îţi încredinţez toate drepturile pentru a mă reprezenta, aşa că pleacă.
La revedere şi noroc.
Scuzaţi-mă.
Colonel Marks m-a rugat să am grijă de tine pentru o vreme.
Tu erai.
Nu trebuie să ai grijă de mine dacă nu vrei...
Nu, e în ordine.
Cred că tocmai am vomitat un cartof pai din 1988.
- Şi tu eşti bolnav? - Doar ştii că-mi plac kebabii.
Da.
Nu, nu face asta.
Nu vomita. Dacă vomiţi, vomit şi eu.
Sunt bine.
- Te descurci? - Sigur, cum să nu.
Nu se întâmplă în fiecare zi
să-mi petrec timpul vomitând cu fostul meu soţ.
Ai şi alte simptome în afară de cele la stomac?
Am o mare, mare durere de cap.
Durerile de cap nu sunt atât de neobişnuite.
Ştii ce? Ce zici... poftim.
Poţi să-mi dai una din alea, asistentă?
Bea asta, odihneşte-te bine, şi te vei simţi grozav peste o zi sau două.
- Eşti bine, haide. - Ce faci aici?
Omule, nu mă simt în apele mele.
Dacă nu-ţi vomiţi maţele, atunci consideră-te un om norocos.
Devin din în ce mai norocos cu fiecare secundă care trece.
Bobby, pot termina eu aici.
În regulă, ascultaţi! Elicopterele au aterizat.
Un Bravo şi două Alfa.
- Care dintre şefii de echipă e liber? - Eu am terminat aici.
Bine.
- O să pregătesc infirmeria 2, domnule. - Bun, foarte bine.
- Îi ducem pe cei din Bravo acolo. - Da, domnule.
În regulă?
Alfa vor trebui să aştepte.
Fără mese solide în următoarele 24 de ore, bine?
- Da. - Vei fii bine.
Bobby, du-l la terapie intensivă.
- Vezi ce se întâmplă cu el. - Bine.
Ai mai fost şef de echipă, nu?
- Da, domnule. - Ocupă-te de infirmeria 1.
Colonele, îţi mulţumesc că m-ai chemat.
Tu eşti medicul de zbor.
Avem un pilot pe drum.
- Ocupă-te de infirmeria 2. - Da, domnule.
În regulă, am nevoie de cinci tehnicieni medicali.
Vino pe aici.
Rezistă, fiule.
- Bravo. - Infirmeria 2!
Oameni buni, au ajuns!
Tensiunea e 70 la palpare şi pulsul 140.
A fost intubat pe teren.
Arsuri extinse... Faţă, braţe, piciorul drept.
E posibil să aibă răni interne. Femur drept fracturat.
Puneţi-l pentru început pe soluţie Ringer.
Administraţi-i soluţia Parkland pentru arsuri.
Să-l dezbrăcăm complet ca să putem evalua toate rănile.
Am nevoie de o radiografie şi o ecografie pe pacientul ăsta,
şi am nevoie de ele acum.
E Ray.
Ford şi Mehra.
Infirmeria 1 pentru Alfa!
Du-l pe Mehra înăuntru.
Tensiunea e 130 cu 80. Pulsul e 112.
Răni minore... pe faţă şi mâini. Hematom la piciorul drept.
I-a fost administrat Fentanil pe teren.
Ford, rezistă. O să te faci bine, fiule.
Tensiunea e 140 cu 80. Pulsul e 110.
Umăr drept dislocat. Rană adâncă la braţul drept.
O să aibă nevoie de escarotomie.
- Sala de operaţie 2 e pregătită. - Nu e timp, o voi face aici.
- Rebecca, cum e Mehra? - Stabil deocamdată.
Vino încoace.
Rezistă, Mehra. Nu te lăsa, bine?
Eşti pe mâini bune acum. Te-am găsit.
Tubul endotraheal n-are o poziţionare bună. Trebuie să se fi mişcat.
Nu-l pot pune într-o poziţie bună. Ţesuturile moi sunt prea umflate.
Infirmeria 3, Rebecca, acum.
Trebuie să-l deschidem.
Fibrilaţie ventriculară, îl pierdem.
Adu defibrilatorul.
Verifică pulsul, începe resuscitarea.
Opreşte-te din resuscitare.
- Încarcă la 200. Liber? - Liber.
Dă-mi 40 mg de vasopresină.
- Încarcă la 300. Liber? - Liber.
Linie dreaptă, începe resuscitarea.
Declară decesul.
Ora morţii... 17:55, ora Kandaharului.
Bine.
Ai... antecedente de anemie, ameţeli, tensiune scăzută?
Nu.
E ca şi cum aş fi lăsat pe tuşă în play-off-uri, nu-i aşa?
Ce?
Nu.
Nu, omule. Fiecare pacient reprezintă o prioritate.
Bine, ai antecedente de anemie, ameţeli sau tensiune scăzută?
Ce faci? Unde te duci?
Prietenii tăi au nevoie de tine.
Nu te încurca cu o mică indigestie.
Indigestia e un lucru, dar febra şi leşinul...
Nu, omule, întoarce-te în pat.
Sunt bine. Deja... mă simt mai bine.
Ascultă, eu sunt diagnosticianul. Eu pun diagnosticul...
ceea ce înseamnă că eu îţi spun când eşti bine.
Nu-mi spui tu mie, bine? Şi întoarce-te în pat.
- Te rog? - Bine.
Asta e, omule.
Am crezut că agonia e o chestie legată strict de înfrângere.
Da, trăieşte şi învaţă.
Cred că ţi-ar fi mult mai bine dacă ţi-ai da jos bluza de la uniformă.
Sunt de serviciu.
Doar nu încerci să mă dezbraci, nu-i aşa?
Da, m-ai prins.
Vino încoa'.
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat cu dr. Pedersen?
Am venit să o caut mai devreme.
E la baza Irlandei şi face evaluări psihiatrice.
Ţi s-au aprins călcâiele după dr. Pedersen, nu-i aşa?
- Ce părere are Helen despre asta? - Nu depăşi limita, Graham.
Oricum...
Ne-am despărţit cu două luni în urmă.
Te-ai despărţit de ea?
- Şi nu te-ai gândit să-mi spui? - De ce să-ţi spun?
Cred că aş vrea să ştiu despre despărţirea de femeia pentru care m-ai părăsit.
De ce, ca să te bucuri?
Am auzit ce s-a întâmplat.
Tocmai vorbisem cu Ray. Îmi cerea o...
Dumnezeule, cred că am făcut ceva rău.
Maior Gordon, el e colonelul Axelquist.
Comisia de investigaţii a aviaţiei americane.
Colonelul interoghează pe oricine care a avut contact cu Ray şi echipa lui.
Aveţi câteva minute libere?
E o procedură investigativă de rutină, maiorule.
Încercăm să ne facem o imagine completă a evenimentelor care au dus la accident.
Avem câteva întrebări preliminare.
E vorba de pastilele energizante?
Ray...
Scuzaţi-mă... căpitanul Ludford a vorbit cu mine înainte să plece.
M-a rugat să-i dau nişte pastile energizante şi eu am refuzat.
Stai puţin să înţeleg.
Căpitanul Ludford era obosit, ţi-a cerut energizante şi tu ai refuzat?
Pot să-ţi aduc la cunoştinţă, colonele, că în politica Canadei e interzis
să dăm pastile energizante piloţilor obosiţi.
Mulţumesc, colonele.
Căpitanul Ludford a venit extenuat la tine?
N-am spus că era extenuat.
Doar glumea pe seama asta,
dar i-am zis că, dacă chiar are nevoie de pastile,
trebuie să-i ceară medicului care va zbura cu el.
- I-ai spus asta medicului? - Nu i-am spus.
- Dar colonelului Marks i-ai raportat? - Nu, n-a fost ceva important.
Doctore, avem un pilot şi un copilot morţi şi doi paraşutişti răniţi.
Eu aş zice că e ceva important, nu-i aşa?
Colonele, ne poţi lăsa un moment ca să vorbim?
Vom continua mai târziu.
Nu sunt sigur că maiorul Gordon înţelege gravitatea situaţiei.
Poate o poţi ajuta.
Haide.
- Ce naiba a fost aia? - Încearcă doar să-şi facă treaba.
Motivul cel mai des întâlnit pentru prăbuşirea unui elicopter
este eroarea pilotului şi ceea ce face Axelquist
este să te roage să-l ajuţi
să vadă dacă ăsta e motivul şi în cazul ăsta.
Dacă nu vrei să cooperezi, vei suporta consecinţele,
pentru că nu l-ai raportat pe Ray doctorului specialist
şi pentru că nu l-ai oprit să zboare
sau pentru că nu i-ai dat pastilele.
Nu eşti chiar atât de bolnav.
- De ce nu-ţi e atât de rău? - Pentru că am mâncat un singur kebab.
Tu ai mâncat 23.
Dramaminul ar trebui să-şi facă efectul acum.
Eşti bine?
Mă urăşti, nu-i aşa, pentru că te-am părăsit?
Întotdeauna te năpădesc sentimentele când eşti bolnavă.
Spune-mi... o poveste. Una cu un sfârşit fericit.
Bine.
Odată ca niciodată, era o prinţesă frumoasă...
şi era deşteaptă, atletică şi minunată la pat.
Era cea mai fermecătoare din tot ţinutul...
şi era iubită de un băiat tânăr din tabăra opusă.
Nu-mi spune povestea asta. E o poveste tristă.
Odată ca niciodată era un baubau mare, frumos şi albastru.
Era deştept, atletic... grozav la pat. Mai bun decât prinţesa.
Prinţule.
Am fost fericiţi împreună, nu-i aşa, până când ai început să lucrezi tot timpul?
Ce vreau să spun...
N-am avut nicio legătură cu faptul că te-ai îndrăgostit de altcineva.
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Doar că m-am ridicat un pic cam repede. Cred că sunt deshidratat.
Îmi pare rău.
Văd că nu eşti o fană a somnului, dar săpunul şi apa e prietenul oricui.
Iartă-mă că am pus sănătatea ta înaintea igienei mele.
Da, fă un duş.
- Cum se simte? - E bine.
E în regulă.
Ray?
Îmi pare rău, T.
Te pot ajuta?
Dr. Hill?
- Sunt bine? - Da, o să fie bine.
De ce, vrei să-i vezi?
Da, dar dr. Hill, sunt doi bărbaţi afgani care te aşteaptă la poartă.
Trebuie să vorbească urgent cu tine în legătură cu ferma ta.
- Ferma mea? Ce vrei să spui? - Nu ştiu, dar sunt furioşi.
Atunci află ce poţi, bine?
Sunt sigur că abilităţile tale de agent îţi vor fi de ajutor.
Bine, mă întorc imediat.
- Poţi să ne spui ce s-a întâmplat? - A ajuns într-o stare gravă.
Avea 50% arsuri pe corp şi răni interne.
- Prietenii tăi au pierdut pe cineva? - Da, pe căpitanul Ray Ludford.
Era şi prietenul meu.
Nu-l cunoşteam de mult timp, dar...
Nu trebuie să cunoşti pe cineva de mult timp în locul ăsta.
Câteodată şi o zi... e de ajuns
pentru a forma o legătură strânsă şi durabilă.
Îmi pare rău pentru pierderea ta.
Şi mie îmi pare rău că nu te simţi bine.
Şi mie îmi pare rău.
Adică, eu, tu şi un pat? E un fel de pierdere.
Nu mă înţelege greşit.
Sunt bucuros că am avut o scuză ca să te revăd.
Doar că mi-aş fi dorit să fie în circumstanţe mai bune.
Şi eu.
Graham.
- Da. - Sforăi.
Scuze, ai nevoie de ceva?
N-am mai simţit nevoia să vomit de peste o oră.
E o îmbunătăţire.
- Nu eşti în uniformă. - Am ieşit din tură.
Nu trebuie să rămâi.
- Unde te duci? - Trebuie să urinez.
Nu pot... fi persoana la care să apelezi când ai nevoie de consolare.
Graham, eu nu...
Hai să te duc la baie.
Eşti bine.
Vreau să vorbesc cu maiorul Gordon.
Dr. Gordon.
Scuzaţi-mă, am vrut să-i las pe oamenii noştri să se odihnească
înainte să vorbesc cu ei, dar se pare că s-au trezit.
- Am doar câteva întrebări. - Bine.
Domnilor.
- Cum vă simţiţi? - Bine.
- Căpitanul părea incoerent sau obosit? - Nu, deloc, domnule.
- Motorul. - Da, motorul a căzut, domnule.
Echipa pentru siguranţa zborului încă n-a găsit semne de avarii mecanice.
Îmi cunosc colegii de echipă şi îl cunosc pe Ray.
Motorul era terminat. El nu era.
Haide, sergent, amândoi ştim că eroarea umană...
Da, dar tu n-ai fost acolo, bine?
Nu ştii ce s-a întâmplat!
Inspiră adânc.
- Ieşi afară! - Maiorule, nu sunt responsabil...
N-a fost o cerere, colonele.
Multă lume urmăreşte investigaţia, colonele,
şi sunt multe întrebări, cum ar fi de ce maiorul Gordon
n-a putut trata un pilot obosit conform protocolului.
Vă las să vă întoarceţi la muncă.
Maiorule Gordon... vom vorbi curând.
Colonele.
Ce se întâmplă?
Spun că ţi-au îngrijit recolta de la fermă,
dar au ajuns într-o situaţie în care nu se mai înţeleg.
Ascultă, n-am timp pentru asta. Vreau ca tu să rezolvi asta.
- Să fiu agentul tău? - Da, ca Jerry Maguire.
Am văzut DVD-ul cu "Jerry Maguire" de trei ori.
El câştigă bani ca agent...
Atât de mulţi bani încât îi flutură în faţă.
În regulă, doar să-mi spui preţul, bine?
Salut.
Bună, ce mai faci?
O să am nevoie de analizele alea urgent, maiorule.
Da, căpitane.
Am terminat.
Mă întorc în cinci minute.
Mulţumesc.
Te place.
Tu o placi?
Ştii ce, tatăl meu mi-a spus odată,
că, dacă îţi place o femeie, ar trebui să-i spui,
şi, dacă nu, ar trebui să-i spui şi asta.
E simplu.
Doar dacă... îţi place altă femeie mai mult.
- Nu mai e altă femeie. - Nu?
Nu.
Cine altcineva? Nu, nu mai e nimeni.
- Dr. Gordon? - Rebecca?
- Nu, suntem doar prieteni, omule. - Dacă spui tu.
Încă nu ţi-ai dat seama de nimic, nu-i aşa?
Chiar suntem prieteni, bine? Aşa că las-o baltă.
Încă nu ţi-ai dat seama ce se întâmplă cu mine.
Exact.
Nu încă, dar o să descopăr.
Ai fost învins de un gândăcel, doctore. Se mai întâmplă.
Mulţumesc.
Soarbe-l încet.
E o găleată acolo, dacă-ţi vine nevoia.
De unde ai făcut rost de trandafir într-o bază militară?
- Adică în Kandahar? - Mă cunoşti.
Da, te cunosc.
Nu îmi mai vine să vomit.
- Cred că ce a fost mai rău a trecut. - Da.
Eşti din nou în uniformă.
Da, intru în tură peste... trei minute şi jumătate.
Graham, mulţumesc.
N-a fost atât de rău, nu-i aşa... când eram căsătoriţi?
- Nu, ne era bine împreună. - Încă te iubesc.
- Trebuie să plec. - Doar câteva minute.
Pot să mă întorc la tine peste o oră.
Graham, aşteaptă.
Bine, du-te.
Ne vedem mai târziu.
- Ai aflat ceva? - Aşteptăm rezultatul tomografiei.
Doar voiam sa verific.
- Ei bine... Rebecca. - Da. Rebecca.
- Voi doi sunteţi un fel de... - Suntem doar prieteni.
Prieteni, cum să nu.
Nu se poate, omule,
ai consumat o cantitate substanţială de mâncare săptămâna asta,
poate că până la urmă are legătură cu mâncarea.
Ai mâncat dolma, mantu, kufta, shami, orez şi mai mult orez, maushuwa...
N-a fost o săptămână. A fost vineri.
Ce pot să spun? Nu sunt tipul care se mulţumeşte cu o salată.
Da, dar chiar şi aşa, omule, dacă mănânci ca un rugbist profesionist
şi leşini ca un debutant, atunci nutrienţii nu sunt absorbiţi.
Nu cred că o tomografie ne va spune prea multe.
Va trebui să-mi dai o mostră, prietene. Şi nu mă refer la urină.
În regulă, sergent.
Dacă se întâmplă ceva în următoarele zile, nu ezita să mă anunţi.
- Dacă aţi putea să... - Da?
Spuneţi-mă de ce mi se cere să comentez asupra acestui fapt.
Eşti liber.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
"Zbor la mare înălţime" de Warren Wilde de la "National Insight".
Mulţumesc, dar eu prefer "The Times."
"Cu toate că nu poate fi negată
eficacitatea spitalului militar 3 din Kandahar...
"Metodele naţionale contradictorii
în tratarea piloţilor obosiţi au rezultate mortale."
Domnul Wilder are cu siguranţă o perspectivă interesantă.
Mă întreb cum de i-a venit în minte.
Dacă ne acuzi de ceva, colonele, fă-o repede şi clar.
Când vine vorba de îngrijirile acordate în acest spital, nu e ceva personal.
Şi cu siguranţă nu e ceva politic.
Nu e vorba de a da vina pe cineva. E vorba de asumarea responsabilităţilor.
Acum poţi să-i spui maiorului Gordon să ne întâlnim aici în 30 de minute?
- Bună. - Bună.
Felicitări.
Eşti fericitul tată al unei tenii.
E diagnosticul cel mai puţin grav.
Nu, nu înţelegi.
Nici măcar nu pescuiesc cu viermi şi am unul în interiorul meu?
Nu mă simt aşa de...
Durul are un punct slab?
Şi fata cea dură n-are?
E în regulă.
Înţeleg dacă comportamentul meu te face să te simţi jenată.
Nu, nu e vorba de tine... Eu sunt de vină.
Doar că...
Am multe pe cap în momentul ăsta.
Cu colonelul ăla, investigatorul?
Am văzut atâţia oameni ca el... Sunt puşi doar pe intimidare.
Nu-mi fac griji în legătură cu el.
Dacă am luat o decizie greşită?
Dacă Ray era obosit, poate că trebuia să-i dau pastilele.
Chiar şi cei mai buni dintre noi fac doar tot ce posibil, Rebecca.
Singura întrebare la care trebuie
să răspunzi este dacă ai făcut tot ce ai putut.
Nu trebuie să-mi scrii, poţi să-mi spui.
Cred că glumeşti.
Eşti mediatorul unei dispute minore, bine?
Nu e vorba de pacea mondială. Cred ca e o sumă corectă.
Poate că e corectă pentru tine.
Bine.
Asta e o prostie.
Ce vrei?
Întotdeauna am vrut o pereche de pantofi italieni.
Escrocul ăla mititel mă ţinea la degetul mic
din cauză că nu vorbesc farsi.
Încerc să scot un vierme din tipul ăsta.
Nu spune "vierme"...
Treaba cu Suzy... E vorba de o partidă bună sau proastă?
Suzy?
S-ar putea să nu fie Suzy persoana potrivită.
Mă bucur să văd că vă amuzaţi pe seama vieţii mele.
Îmi place de Suzy, dar nu-i pot da speranţe că o să fie mai mult decât o aventură.
Dacă Suzy crede că o să aibă parte de o poveste, atunci se amăgeşte.
Trebuie să fii sincer cu ea, omule.
Nu o poţi ţine legată de tine. E groaznic.
Toţi suntem nişte nenorociţi în sufletul nostru.
Cu toate că, în cazul tău, tu eşti mai mult o fabrică de viermi.
Dacă nu mi-ar fi fost greaţă gândindu-mă la asta,
te-aş fi omorât cu castronul ăsta.
En guarde.
Chiar mi-ar plăcea să vă văd.
Vreau să te aşezi pe o parte şi să deschizi gura, bine?
- Stai puţin, cum funcţionează? - E chiar foarte simplu.
Tu stai în poziţia asta, iar tenia atrasă de miros...
şi de căldura laptelui bătut...
se va târî şi va ieşi prin gura ta.
Iar odată ce o putem vedea...
Ce?
O să iasă prin...
- Nu mă aşteptam să leşine aşa. - Da, eu credeam că o să vomite.
- Frumos. - Da.
Îi vom administra Praziquantel pentru început,
şi viermele ar trebui să moară peste o zi sau două.
Îl vom supraveghea până când scapă de el.
Sunt impresionat, dr. Trang, că ţi-ai lăsat egoismul la vedere.
Eşti aici? Am câteva minute.
Odată ca niciodată era o prinţesă frumoasă şi un băiat din tabăra adversă...
M-am întors în Kabul. Ai grijă de tine.
Am revenit la analizarea cazului.
Îţi sunt cunoscute studiile despre siguranţa
şi eficacitatea energizantelor în misiuni de zbor prelungite?
Doar pe cele pe care mi le-ai trimis în dimineaţa asta.
Şi când ai refuzat să-i dai pastilele căpitanului Ludford
nu-ţi erau cunoscute aceste studii în acel moment, nu?
Da.
Ştiind ceea ce ştii acum, decizia ta ar fi fost diferită?
Nu.
Chiar dacă aceste studii arată că folosirea pastilelor energizante
sub supraveghere medicală este sigură şi eficace,
şi chiar dacă stimulenţii sunt folosiţi în mod obişnuit
pentru a trata narcolepsia şi A.D.H.D chiar la copii?
Căpitanul Ludford nu avea simptome de A.D.H.D., narcolepsie
sau de oboseală excesivă.
Pastile energizante sunt date
forţelor armate canadiene în operaţiunile aviatice?
Din câte ştiu, nu.
Iartă-mă, maiorule, am fost acuzat că amestec politica în investigaţia asta,
dar nu e o politică şi mai proastă
să refuzi oamenilor noştri orice ajutor de care au nevoie să-şi facă treaba?
Nu o fac şi nu voi prescrie
psihostimulanţi atât de puternici fără să am nicio grijă...
Fără antecedente fizice, fără un istoric,
sau fără niciun motiv important.
Dacă aş fi avut vreun motiv să cred că
căpitanul Ludford ar fi avut nevoie de un asemenea stimulent,
atunci aş fi făcut tot ce-mi stă în putere să-l împiedic să zboare.
Dar dacă te înşeli, maiorule?
Dacă... se dovedeşte
că oboseala pilotului a avut vreun aport în accident,
atunci recunosc că va rămâne în conştiinţa mea.
Tot ce vă pot spune este că în întâlnirea mea scurtă
cu căpitanul Ludford, el n-a arătat niciun semn de vreo afecţiune
şi decizia mea ar fi exact la fel.
Mulţumesc.
Bucata de pământ care nu e folosită din spatele fermei tale...
cea pe care le-ai promis-o amândurora?
Mare surpriză, amândoi o vor.
Exact, explică-le că am făcut o greşeală.
Le-am explicat, aşa că...
Ascultă, tu deja îţi porţi comisionul.
Treci la treabă, dle Maguire.
Dr. Hill...
Consortium?
Concert?
Bine?
Domnule.
În regulă, foarte bine.
Mulţumesc, doctore.
Dumnezeu să te binecuvânteze, doctore.
Ce le-ai spus?
Niciunul din ei nu va folosi pământul, ci îl vor închiria şi vor împărţi profitul.
Iar toată lumea e fericită.
- Deci... s-a terminat, da? - Nu chiar.
Acum am terminat.
Bună.
Ascultă...
Am vrut să-ţi spun că-mi pare rău pentru felul ciudat în care m-am purtat.
Am petrecut momente extraordinare ieri.
Am multe lucruri pe cap în momentul ăsta şi poate că într-un alt loc,
un alt timp, ar fi fost o poveste diferită, dar în momentul ăsta este...
Nu cred că o să fie ceva de durată.
Ai crezut că vreau ca relaţia să aibă o finalitate?
Sunt de acord să fie o aventură.
De fapt, am chef de o aventură chiar acum.
- Salut. - Salut.
Ce faci?
E scârbos.
Ce?
- Bună, băieţi! - Bună.
- Cum vă simţiţi? - Bine.
Suzy ne-a spus ce ai făcut acolo.
Îţi mulţumim.
Nu, eu n-am făcut nimic, T.
L-au achitat pe căpitanul Ray.
Colonele, scuze, dar ce înseamnă asta?
A fost o eroare umană, mecanică, medicală sau ce?
Pilotul a fost achitat.
Asta e tot ce a spus omul de la Washington.
Nu prea e o scuză.
Te mulţumeşti cu orice primeşti, Rebecca.
âŞ
Doctore...
Ştiu, ar fi trebuit să vin la tine să-ţi spun de Ray.
În regulă.
Ca să ştii...
sunt foarte mândru de cum te-ai descurcat, maiorule.
Mulţumesc, domnule.
Chai pe promenadă?
E aproape o întâlnire.
Cam atât de aproape poţi ajunge în Kandahar.