- Vino încoace. - Unde pleci?
Ai auzit?
Drăguţ, însă nu mă sperii atât de uşor.
Da...
Nu-mi da drumul.
Te simţi bine?
Dumnezeule... Dle Howard?
ALPHAS Sezonul 1, Episodul 5
Traducerea şi adaptarea: Shadow & Felixuca
www.niftyteam.ro
Doamne...
Ar trebui considerată o infracţiune la nivel internaţional.
- Da, internaţional, categoric. - Orice cu un gust atât de bun.
E apartamentul prietenei mele, însă mă lasă să locuiesc aici.
Ştii... încă nu înţeleg cum de-ai descoperit reţetele
doar gustând.
E de-a dreptul incredibil...
Am simţul gustului foarte bine dezvoltat.
Mă gândeam... că poate...
înainte să ai propria emisiune pe Food Network,
am putea să...
Ştiu şi eu... să facem ceva împreună.
Doar noi doi.
- Să facem ceva? - Da.
Dumnezeule!
Îmi pare rău dacă... Am făcut ceva?
Nu.
Vreau să pleci.
Eşti amabil să pleci?
- Eşti bine? - Te rog!
- Nu mă atinge, te rog. - Îmi cer scuze, n-am vrut să...
Îmi pare rău, Sam.
- Te rog să pleci. - Bine...
Pentru a 50-a oară, Nina,
nu vreau să vorbesc despre întâlnirea cu Sam.
Bine, însă dacă te răzgândeşti, nu uita că am planuri în seara asta.
- N-o să mă răzgândesc. - Rach...
'Neaţa, oameni buni, am adus cadouri.
- Lasă-mă să-l deschid. - Bine.
- Lasă-mă să-l deschid, te rog. - Nu, vreau să-l...
Da... Lasă-mă să-l deschid, te rog.
De-acum n-o sÄƒ mai punÄƒ nimeni piedici, datoritÄƒ agentei Sullivan.
- Insigne! - E acoperirea oficialÄƒ, nu?
Exact, Cameron.
- Pe asta o păstrez, e poza mea. - Se pare că toţi avem câte una.
Acum, amândoi avem insigne, Bill.
- DCIS? - Uită-te la poza ta!
Agenta Sullivan a spus că ne va ajuta cu "problemele de investigaţii".
Am crezut că eu sunt răspunsul la "problemele de investigaţii".
Iat-o şi pe-a ta, Bill.
De la ce vine "DCIS"?
Scrie aici.
Înseamnă "Serviciul de Investigaţii al Departamentului Apărării."
Încă nu ştim ce-i asta.
- Bună, sunt Sahra Pirzad... - Rachel.
Scuze, te-am deranjat...
Nu-i nimic, intră, te rog.
A fost tipul ăla, Sam?
Chiar toată lumea ştie despre viaţa mea?
Suntem la un birou, Rachel, e normal aşa ceva.
Avem grijă unii de ceilalţi, şi...
Şi prima întâlnire e importantă...
- Bine. - ... în viaţa unei tinere.
Vă rog...
Dr. Rosen, nu vreau să vorbesc despre aşa ceva.
Nici cu Nina, şi, cu siguranţă, nici cu dv.
Bine, dacă te răzgândeşti...
- Mulţumesc. - Sunt aici.
O să vă anunţ.
Ce spui de o mică călătorie?
- Unde? - În Fenton, Pennsylvania.
Agenta Sullivan ne-a informat despre o problemă de acolo
şi cred că abilităţile tale vor fi de ajutor.
După spusele lui Sullivan, în Fenton au avut loc multe decese.
Trei până acum.
Victimele au suferit de o degenerare rapidă a organelor.
CDC-ul a găsit neregularităţi în creierul victimelor,
însă nu şi agenţii patogenii care le-ar fi putut cauza.
Desigur, CDC n-a auzit despre Alfa. Acum e rândul nostru.
N-aş fi ghicit că e nevoie să folosim noua acoperire atât de repede.
Nu ştiu...
Cred că-mi plăcea mai mult când căutam experţi în matematică sau genii muzicale.
- Ştiu, e o schimbare destul de mare. - Schimbare?
Atribuţiunile noastre se schimbă, Rachel.
Ştii cum se spune, răsplata pentru succes...
N-ar trebui să ne grăbim...
Nici nu ştim dacă avem de-a face cu un Alfa.
Tocmai de asta am nevoie de cel mai bun specialist în medicină legală.
Miros frică.
Orice s-ar fi întâmplat aici... Întregul oraş e speriat de moarte.
Da... A spus că e chiar aici.
Sunt radiaţiile de la uzina nucleară din susul râului.
Am citit un articol despre radiaţiile electromagnetice
produse de liniile de curent.
Foarte cancerigene.
Sunt speriate... La fel ca ceilalţi.
Se pare că avem dilema găinii şi a oului...
- Dr. Rosen? - Da.
- Dra Pirzad? - Pirzad, aşa e.
Sunt dr. Calder, de la CDC.
Am avut impresia că CDC-ul a renunţat la caz.
Suntem pe picior de plecare.
Însă când am auzit că-i trimit pe cei de la DCIS,
m-am gândit că aş putea fi de ajutor.
Ce amabilă sunteţi.
Am citit rapoartele dv. A mai apărut ceva?
La toate cele trei victime, degradarea s-a concentrat în corpul amigdaloid.
Structurile din creier care induc frica şi stresul.
E ca şi când au fost supuşi unui şoc foarte rapid şi foarte brusc.
Oamenii sunt speriaţi pentru că vecinii lor mor
sau mor din cauza fricii?
- E oul sau găina... - Baftă.
Trei oameni au murit. Avem nevoie de răspunsuri!
Cum se poate ca echipa mea să se concentreze,
când singurul lucru la care se gândeşte e cine va fi următorul mort?
Trebuie să te calmezi. Ţi-am spus tot ce ştiam.
Nu mi-ai spus absolut nimic!
Îţi jur, Marty, dacă nu-mi spui tot ce ştii...
Nu cumva să mă ameninţi.
Ce mult testosteron a eliberat...
Şeriful Handell? Bună, eu sunt dr. Lee Rosen...
Eu sunt Rachel Pirzad.
Marty, îmi cer scuze.
Antrenorul Zelanski e mult prea pătimaş când vine vorba de echipa lui.
"Pătimaş?"
Am auzit că trimit mai mulţi oameni. Cine sunteţi voi, mai exact?
- Scuze. - DCIS.
Haideţi în spate.
Cum de se ocupă Ministerul Apărării? E vorba de terorism?
Încă n-aş trage nicio concluzie.
Dle şerif, a fost vreo legătură între victime?
Ned Burton a murit primul. A fost tatăl lui David Burton.
David e vedeta locală de fotbal. Ned a fost agent imobiliar.
Watts a fost managerul băncii.
James Howard era consilier la liceul din Fenton.
Cadavrele păreau topite pe interior.
Însă n-a fost nicio infecţie, nimic în investigaţiile toxicologice...
Spuneţi-mi ce mi-a scăpat.
Patru decese în patru săptămâni e mult peste nivelul meu.
Aţi spus patru decese? Am fost informaţi doar despre trei.
Da, al patrulea n-a avut legătură. A fost doar un teribil accident.
- Ce fel de accident? - Accident de maşină.
Chris Elkhart s-a lovit de un stâlp de telefon,
în drum spre casă de la şcoală.
- O tragedie îngrozitoare. - Autopsia?
Într-un orăşel micuţ că acesta, când un puşti se loveşte de un stâlp,
probabil e vorba despre alcool sau droguri.
De ce ar trebui ca familia să sufere şi mai mult?
În plus, n-a avut nicio legătură cu celelalte decese.
Trebuie să vedem cadavrul ca să fim siguri.
Cred că avem nevoie de ordin judecătoresc pentru a exhuma cadavrul?
- Mama lui Chris suferă îngrozitor. - Vă promit c-o să fim foarte delicaţi.
Să-l exhumaţi pe Chris? Nu înţeleg.
Şi eu sunt părinte, dnă Elkhart, însă nici nu-mi imaginez prin ce treceţi.
Dar...
Având în vedere circumstanţele accidentului suferit de Chris,
i-am cerut şerifului Handell să ne ajute să cercetăm mai amănunţit.
Nu-i aşa, Rachel?
Îmi pare rău...
Dnă Elkhart, când a murit tatăl lui Chris?
Chris avea 12 ani când tatăl lui a murit. A avut cancer.
Cred c-a fost o perioadă tare dificilă.
Chris m-a ajutat să depăşesc acea perioadă.
Ştiu că majoritatea adolescenţilor nu-şi petrec timpul cu mamele lor, însă...
Chris mereu mi-a spus că sunt prietena lui cea mai bună.
A spus că suntem "tandemul dinamic"
Îmi pare rău că trebuie să vă întreb aşa ceva...
În perioada accidentului, lui Chris i s-a întâmplat ceva ieşit din comun?
A avut un comportament anormal?
Chris a dat probe, anul ăsta, pentru echipa de fotbal.
Pe-aici, fotbalul e ca o religie.
Însă nu era îndeajuns de mare,
aşa că antrenorul Zelanski l-a pus să se ocupe de echipament.
Ne-am întâlnit mai devreme cu antrenorul. A fost foarte... pătimaş.
E o brută. Se lua de Chris pentru orice.
Mai şi striga la el...
"Mişcă-te mai repede", "Fă-ţi treaba mai bine"...
I-am spus să renunţe, însă n-a vrut să dezamăgească echipa.
Totuşi, toţi au venit la înmormântarea lui.
Antrenori şi jucători...
A fost un gest frumos.
Lui Chris i-ar fi plăcut. În sfârşit, a fost unul dintre ei.
Îmi pare... tare rău.
E atât de lipsit de profesionalism din partea mea...
Chris a fost norocos să aibă o mamă iubitoare ca dv.
Ce drăguţ să spuneţi aşa ceva.
Bun...
Dacă credeţi că exhumarea va ajuta la ceva...
Însă, vă rog, aţi putea termina cât se poate de repede?
Rachel, ai ceva împotrivă? Vreau să fii cinstită cu mine...
Ştiu că m-am pierdut, dr. Rosen. Nu se va mai întâmpla.
Ba se va mai întâmpla şi nu e nimic anormal în asta.
Mă bucur că am avut ocazia să vorbim.
Ai fost foarte sensibilă de când ai plecat din casa părinţilor, nu?
Mama nici nu-mi răspunde la telefon, dr. Rosen.
Când ai văzut ce relaţie a avut dna Elkhard cu fiul ei, ai fost puţin...
M-a durut... Eu doar...
Vreau să aflăm cine i-a făcut aşa ceva, bine?
Să aflăm cine i-a ucis fiul.
Antrenorul ăla e un adevărat coşmar. Frică şi stres, nu-i aşa, dr. Rosen?
Da, trebuie să aflăm tot ce se poate înainte să acuzăm pe cineva.
Însă, aşa e, şeriful nu a fost un suporter înfocat al lui Zelanski.
Dle şerif?
Ce ciudat...
E cineva aici?
Miroase a putregai.
Aud bătăile unei inimi. Acolo...
Rachel.
Şerif Handell?
Mirosul e pretutindeni.
Rachel, aşteaptă.
- Ai păţit ceva? - Nu ştiu!
- Dle şerif? Mă auziţi? - Trebuia să vă ascult.
- Cineva v-a făcut aşa ceva? - Trebuia să-l opresc.
Te rog, răspunde-mi la telefon.
Rachel vine cu noi?
I-am spus că i se răceşte mâncarea, însă...
Dacă se simte la fel ca mine, bănuiesc că e tare răvăşită.
O să mă sacrific eu pentru echipă.
Vrei să plăteşti, Bill?
Ouă, caşcaval, şuncă, clătite...
Sigur n-au murit din cauza unui atac cardiac?
Atac cardiac... Din cauza mâncării...
S-au poate s-au plictisit de moarte.
- Eu am crescut într-un orăşel ca ăsta. - Evident...
Aşa se explică numele tău, Hicks.
Tu ce ai fost? Coordonatorul principal?
Ba nu, ai fost pitcherul principal, nu?
Ce să spun, m-am dezvoltat mai repede...
Pot să spun cu certitudine
că n-au murit din cauza dietei sau a plictiselii.
Nivelul de cortizon din sângele şerifului Handell
a fost de cinci ori mai mare decât am văzut vreodată.
Cortizon... Are logică...
Ce-i ăla cortizon, doctore?
E un hormon produs de corp când e supus stresului.
La niveluri cronice ridicate, poate micşora corpul amigdaloid
şi poate distruge muşchii şi organele.
Imaginaţi-vă toate astea la o scală foarte amplificată.
Vă mai pot oferi ceva?
DCIS, nu voi puneţi întrebările, noi le punem.
- Gary. - Noi întrebam, voi răspundeţi.
Gary, e nepoliticos.
Chiar sunteţi agenţi federali.
- Ascunde insigna. - Ştiam eu.
E un criminal în serie, nu?
Voi să ne spuneţi. Respectă ecusonul.
- Gary. - Gary.
- Bill zâmbeşte. - Ce altceva ar putea fi?
Ştiu că n-au găsit otravă, însă există şi otravă nedetectabilă, nu?
Sau poate e ceva în apă?
Dnă, vă promit că cercetăm tot ce are legătură cu crimele.
Când vom afla ce a cauzat toate astea, vom anunţa pe toată lumea.
Bun...
Faceţi cunoştinţă cu antrenorul Kent Zelanski.
- Grăsime... - Mulţumesc, Gary.
Aşadar are legătură cu cele patru victime.
Consilierul, tatăl jucătorului de fotbal şi Chris Elkhart.
Iar eu şi Rachel l-am văzut într-o altercaţie cu şeriful.
Nu ştiu care ar trebui să fie următorul pas.
Anchetele criminalistice nu sunt specialitatea mea.
Sunt sigur că nu crezi c-am venit aici în vacanţă, nu?
- Te ajut eu. - Mulţumesc, Bill.
Eu şi cu Nina începem cu Zelanski.
Vreau ca voi să căutaţi în şcoală şi să fiţi foarte atenţi.
- Nu ştim cum acest Alfa omoară oamenii. - În caz că există un Alfa.
Chiar şi aşa, trebuie să fim atenţi.
"Nu-mi vine să cred că avem antrenament de majorete, în timp ce oamenii mor."
"Dna Rue nu mi-a dat pace la ultimul test de trigonometrie."
Nu mi-a dat pace...
Încearcă să te concentrezi la cele de la antrenorul Zelanski.
Da...
Geaca mea nu are mâneci de piele.
Vreau un petec la geacă. Un "G."
- Bun, o să primeşti un "G." - De la Gary.
De la Gary. Îl voi coase chiar eu.
Te poţi concentra câteva minute?
Bine. Cameron, acum tu nu-mi dai pace.
- Trebuie să mă laşi în pace. - Bine.
Antrenorul Zelanski trimite mail-uri răutăcioase.
E unul pentru Rich Wallace. Şi sunt trei...
Ba nu, patru pentru David Burton.
David Burton. Burton...
Nu e ăsta numele unuia dintre morţi?
DCIS, fiţi atenţi.
Ce legătură are relaţia mea cu Ned Burton cu moartea lui?
Cum am mai spus, încercăm să cunoaştem victimele puţin mai bine.
Credeţi că nu înţeleg ce faceţi?
Mai bine spune-mi tu. Ce facem?
Ai face bine să ai ceva dovezi
înainte să vii la mine la şcoală să mă acuzi că am ceva...
Ascultă... Nu eşti acuzat de nimic, deocamdată.
Ştiţi ce fac pentru oraşul ăsta?
În caz că n-aţi remarcat,
echipa de fotbal a Panterelor înseamnă totul pentru Fenton.
Echipa mea le dă speranţă oamenilor. Acum veniţi şi voi aici
insinuând că am vreo legătură ce aceste decese?
N-am insinuat nimic.
Eşti un mincinos nenorocit. Eşti un...
Încetează.
Trebuie să stai jos, să renunţi la aroganţă,
şi să ne răspunzi la întrebări.
- Da. - Da...
Vă răspund la întrebări. Ce vreţi să ştiţi?
Vreau să văd cum ecusoanele astea sunt în stare de aşa ceva.
Antrenorul Zelanski e un ticălos. Cu siguranţă, nu e un Alfa.
Eşti sigur?
Poate mă înşel. Poate e ceva în apă.
Cei de la CDC au fost foarte clari în această privinţă.
Să presupunem că e un Alfa.
Cineva care foloseşte frică şi intimidarea să-i omoare pe oamenii aceştia.
Aţi întâlnit pe cineva care se potriveşte acestui profil?
Un jucător de fotbal apărea peste tot în dosarele lui Handell despre vandalism.
Şi pentru bătaie. S-a luptat chiar şi cu...
Stai puţin... Unde-i Gary?
David Burton. Nimeni nu-l place pe David Burton.
Nici antrenorul, absolut nimeni.
"Te-a pocnit." "Da."
"L-ai văzut pe Burton pierzându-şi controlul?"
Controlul... C-O-N-T-R-O-L.
Ce mai e şi asta?
"Tipu' e un psihopat."
"Fraier!"
Fraier...
Pleacă de aici, tăntălăule!
Eşti Dave Burton.
Criminalul îi sperie pe oameni. Tu îi sperii pe oameni.
Criminalul?
De când îi lasă pe retardaţi la şcoală?
Nu sunt... Nu sunt ret...
N-ar trebui să foloseşti cuvântul ăsta.
Sunt autist. Tu eşti un retardat.
Mie aşa mi se pare.
32 pe scala GARS.
Îţi pute respiraţia.
Carly Wellin a spus că mai bine linge un colac de toaletă
decât să te sărute pe tine.
A primit 47 de răspunsuri.
Nu pune mâna pe mine! Nu-mi place să fiu atins!
Nu mai spune? Ghinion...
Înapoi!
Lasă-mi jucătorii în pace.
El e David Burton, el e Alfa! Opreşte-l!
Împrumută-mi asta.
FBI, daţi-vă la o parte! Mă scuzaţi! Daţi-vă din drum!
Doamne...
Doctore.
Am încercat să-i pun piedică, nu să-l omor.
Îmi pare rău.
N-am vrut.
Cameron, nu tu ai făcut-o.
Nu e un Alfa. E o altă victimă.
Cum e posibil? Unde e Alfa care a făcut aşa ceva?
La vreo 25 km e un spital. Kathy, să pregătească un RMN.
După celelalte victime, David a fost atacat acum câteva ore.
I se prinde haina în uşă. E prea voluminoasă, scoate-i-o.
- Gary... - O voi purta eu.
- Gary, înapoi! Ridică scaunul! - Gary, o să te răneşti!
- Levierul de acolo. - E blocat.
Prezenţa noastră l-a făcut pe ucigaş să se grăbească.
Aş aprecia puţin ajutor.
Acum. Da, venim!
Bill, Cameron, rămâneţi aici şi continuaţi căutarea.
Ar fi bine să vedem ce-a făcut Dave în ultimele câteva ore.
- Dr. Rosen, vreau să rămân şi eu. - Bine.
- Gary, urcă! - Nu, am vânătăi în păr!
După familia lui David, a plecat la ora uzuală.
A mers pe jos prin cartier.
La şcoală, nimeni n-a văzut nimic ciudat până la bătaie.
- N-avem nicio pistă. - Aşteptaţi, copii.
Chris Elkhart a fost exhumat. Avem tot. Autopsia,
fişele medicale, rapoartele de accident, dosarul şcolar.
Rachel, ai zis că, la toate victimele, ami...
- Corpul amigdaloid. - Mersi, dr. House.
Era micşorat, nu?
- Da. - La Chris nu-i aşa.
Deci a fost doar un accident.
Nu ştiu. Raportul de accident nu se potriveşte.
Hicks, chestia aia spaţiu-timp pe care o faci tu...
- Poate fi utilă. Vino cu mine! - E plăcut să te simţi dorit.
Luaţi-o înainte. Eu voi vorbi cu mama victimei.
Gary, dă-o jos. Nu-i a ta.
Îmi stă mai bine. Sunt fotbalist.
- De unde ştii cuvântul? - E corect.
Aceleaşi simptome. Nivel foarte înalt de cortizon.
Când i-am curăţat sistemul, trupul a produs alt cortizon
pe cât de rapid îl scoteam noi.
Poate David e impulsionat extern şi impulsul încă e activ.
Poate că Nina e ucigaşa. Tu eşti ucigaşa, Nina?
Asta da, surpriză!
Ca nivelul să rămână aşa de ridicat atât de mult timp,
trebuia declanşat continuu.
Datele astea sunt ca acelea ale unui... narcoman.
De asta trupul lui produce aşa de mult cortizon.
- E în sevraj. - Sevraj.
Dar de ce e dependent?
N-am găsit substanţe străine în sângele lui.
Cred că-i dependent de o persoană. Toţi erau.
Modelele erau la fel. Dependenţă, apoi sevraj.
Un sevraj fatal.
Medicaţia nu-l ajută, la fel ca la ceilalţi.
Trebuie să-l ţinem în carantină.
- Nu va fi nevoie. Nu-i contagios. - Bună din nou, dr. Calder.
Am cerut să fiu sunată dacă se mai îmbolnăveşte cineva.
Se poate?
Trebuie să-l tratăm imediat. Puneţi-i o perfuzie diluată.
- Ce i-ai făcut? - L-am luat de mână.
- Mi se părea că are nevoie. - Dă-i drumul. O clipă.
Bine. Ţine-l iar de mână. Cu ambele mâini.
- Nu pricep. De ce-l ajută? - Îl ţine de mână, Nina.
Îi dă exact ce-i trebuie.
E o substanţă produsă de creierul lui, oxitocină.
E numită şi "hormonul iubirii".
E esenţială pentru apropierea dintre cei care se iubesc.
Şi produce durerea concretă pe care o simt când se despart.
Atunci intervine cortizonul.
- Ne trebuie imediat oxitocină. - Sigur.
Cred că pot adăuga eu ceva. Mă ajuţi?
Nina, cineva din viaţa lui David i-a făcut asta.
Un ucigaş în serie a dezvoltat o legătură neobişnuit de puternică
şi apoi a retezat-o.
Alfa al nostru.
Intră în stop cardiac. Nina, ţine-l strâns!
Cedează!
În baza probelor medicale, Chris nu pare victima unei crime.
Dar colegii mei încă anchetează. Vom avea răspunsuri în curând.
- Dar aveaţi un suspect? - David Burton.
I-am citit dosarul. Îl bătea pe Chris, dar acum e pe moarte.
Scuză-mă dacă nu plâng pentru el.
Nu după ce David şi amicii lui i-au făcut fiului meu.
Ce anume au făcut? Jessica, trebuie să ştim tot.
Îl considerau slab pentru că n-a fost primit în echipă.
N-aveau aceleaşi gusturi muzicale, prostii de-astea.
Aşa că au râs de el,
au răspândit pe net zvonuri despre el, l-au bătut.
Cel mai rău e că el îi idolatriza pe băieţii ăştia.
Nu înţelegea ce au cu el.
Regret că ţi-am pus totul în cârcă. Ai fost bună să vii aici.
Când ai zis că se întorc prietenii tăi?
Sunt la locul accidentului. În 30-45 de minute.
Ai putea aştepta aici. Îţi aduc ceva de ronţăit...
- Regret. - N-ai de ce.
E doar un obicei. Într-un fel, probabil îmi aminteşti de el.
- Eşti drăguţă. Nu te reţin mult. - Nu. Mi-ar plăcea să mai stau.
- Serios? - Da, aş vrea ceva de ronţăit.
Ăsta e locul?
Ştii că sunt expert în rapoarte de accident, Hicks?
Ştiai?
- Ploua? Drumul era alunecos? - Nu. Era senin.
Soarele nu-i intra în ochi.
Ca astăzi.
- Cât de repede rula? - După raport, cu 100 km/h.
- Avea frâne bune şi anvelope noi. - Avea şi spaţiu de manevră.
De-ar fi fost un accident, ar fi rămas urme de la derapaj.
- Ce vezi? - N-a fost un accident.
Oxitocina pare să dea rezultate.
E posibil ca instinctele tale să-i fi salvat viaţa lui David.
Tot nu-mi explic dependenţa de oxitocină.
- Echipa ta are idee care-i cauza? - Da.
Bine.
Tăcerea suspectă a celor din guvern.
- Pari familiarizată cu ea. - A fost o plăcere.
Mulţumesc.
Trebuie... să o văd.
Să-i spun... că-mi pare rău.
- N-am vrut să fac rău... - Pe cine vrei să vezi, David?
Cui n-ai vrut să-i faci rău? Bine.
Te rog, anunţă-mă dacă se schimbă ceva.
Sigur.
- Da, Bill. - Doctore, l-am găsit pe Alfa.
Cine? Cum?
După Hicks, Chris Elkhart n-a murit într-un accident.
S-a lovit intenţionat. A accelerat şi a intrat direct...
Mă ocup de asta. De aşa ceva mă ocup eu.
- Pune-l pe speaker. - Am comparat autopsia
cu raportul poliţiei şi faptele nu se potrivesc cu concluziile.
- Puştiul s-a sinucis. - De ce nu apărea asta în rapoarte?
Habar n-am. Handell a muşamalizat tot.
A muşamalizat multe lucruri. Ca fotbalistul, David Burton.
Se pare că făcea din Chris sacul lui de box.
După dosarul lui Chris, mama lui a făcut mare scandal
în faţa consilierului şcolar, a tatălui lui Dave
şi a recrutorului echipei, Marvin Watts.
- Da, şi a şerifului Handell. - Nimeni n-a mişcat un deget.
Iată motivul şi oportunitatea.
O mamă îndurerată, învinovăţind întregul oraş.
Da.
- Rachel. - Ce-i?
Rachel tocmai s-a dus acasă la femeia aia.
- Doamne! - Haide!
- Nucşoară şi ardei roşu? - Sunt impresionată.
Am folosit doar un strop de ardei pentru tot.
Era preferata lui Chris.
- Chiar l-ai iubit, nu-i aşa? - Era fiul meu.
- Părinţii mei... mă cred o ciudată. - Nu pot să cred asta.
Cu ardeiul a fost uşor. Simt gustul fiecărui ingredient.
Pătura asta e din alpaca şi mătase. Şi 5% lână.
Îmi dau seama doar atingând-o. Simţurile mele sunt puternice.
Uimitor! Mereu ai fost aşa?
Să auzi ce spun părinţii mei. Îi aud.
Cred că sunt bolnavă pentru că nu suport microbii,
pentru că uneori nu mănânc.
Se roagă să găsească pe cineva care să se însoare cu mine.
Dar nu suport nici un sărut.
Cine să se însoare cu mine?
Sunt bună doar să fiu un laborator criminalistic ambulant.
- I-ai spun mamei tale ce simţi? - Evită subiectul.
De fapt, acum nu vorbeşte deloc cu mine.
Este... agentul Harken.
Probabil ştie ceva despre Chris.
- Ar trebui să răspund. - Rachel...
Poate să aştepte. Sunt alături de tine.
Îngeraşule...
- Cum te simţi? - Minunat.
- Nu, aşteaptă! - Ce-i?
- E un oraş mic. - Cum spui tu.
- Vezi ceva? - Nu. E liber.
Sun la Rachel.
Rachel.
Mă bucur că în sfârşit pot vorbi cu cineva.
Nu ştiu de ce, dar simt că pot avea încredere în tine.
Poţi.
Vreau să am încredere în dr. Rosen. Chiar vreau, dar...
Uneori cred că nu-i pasă decât de abilitatea mea Alfa.
Toţi membrii echipei sunt Alfa, ca tine?
Da. Cu excepţia dr. Rosen.
- Unde mergem? - Trebuie să ne oprim undeva.
- Apoi va trebui să mă ajuţi să fug. - Să fugi? De ce?
Nina, Gary a verificat deja mobilul dnei Elkhart?
Domnule, nu-l poţi atinge!
- E ilegal. - DCIS. Faceţi loc, vă rog!
- Ai găsit ceva, Gar? - Sunt prea multe semnale.
Radarul Doppler e în zonă. Urăsc Doppler 2.000, 3.000, 4.000...
Ai auzit asta?
Rachel a fost imediat atrasă de acea femeie.
Ar putea muri.
Din ce mi-ai zis, Jessica n-are de ce să-i facă rău.
Nu cred că dna Elkhart gândeşte prea raţional.
Oxitocina lucrează în ambele sensuri.
Moartea lui Chris a declanşat un soi de simptom postpartum.
Rachel e foarte vulnerabilă acum.
Nu doar emoţional, ci şi fizic, din cauza abilităţilor ei.
Am găsit-o. Dopplerul s-a dus. Merg spre est, pe Crosscreek.
Hicks şi Harken sunt aproape. Sună-i! Fă-mi legătura!
I-ai ucis pe oamenii ăia. De ce? Cum?
Când Chris s-a născut... m-am simţit copleşită de iubire.
De atunci, i-ai făcut pe oameni să simtă aceeaşi iubire.
Nu văd cum ar putea asta face rău cuiva.
Nici eu, până la înmormântarea lui Chris.
Tatăl lui David mi-a zis plângând ce făcuse fiul lui.
Şi l-am consolat.
Apoi mi-a zis că ştia despre bătăi şi că n-a făcut nimic.
I-am zis că nu vreau să-l mai văd. În ziua următoare... era mort.
Atunci am ştiut că pot să-l răzbun pe Chris.
- Vorbeşti despre crimă. - Despre dreptate.
Jessica, te rog, încetează! Eşti un om bun!
Nu! I-am implorat să-i oprească pe David şi pe prietenii lui!
Au dat vina pe Chris. Au zis că e prea sensibil.
Că ar trebui să-l duc la psiholog, să-l fac mai puternic.
Dr. Rosen te poate ajuta.
- N-am nevoie de ajutorul lui! - Mă doare!
Îmi pare rău, Rachel. Dar ar trebui să mă ajuţi.
Dacă mă vei ajuta... te vei simţi mai bine.
Da. Se îndreaptă spre est. Mergi spre est!
Aşteaptă! Ia-o la dreapta.
- Eşti sigur? - Da, fă dreapta acum!
- Prin pădure? - Mai bine mă lăsai la volan.
E maşina mea!
Poţi să le tai calea la următoarea intersecţie.
Dă-i gaz!
La naiba! Alo?
Fir-ar să fie, Gary! Am rupt osia maşinii.
Ţi-am zis să mă laşi la volan!
Nu-i vina mea. Tu conduci şi sigur, şi repede.
- Cu mâinile în poziţia corectă! - Gary, nu contează!
Acum ce facem?
Nu ştiu ce faci tu, dar eu fug.
Ce-i? Ce vezi şi eu nu?
Rachel.
- E Bill. - Ceilalţi nu pot fi mult în urmă.
Bine, Rachel. Haide!
- Ce faci? - Îmi pare rău.
Ce se întâmplă?
- Îmi pare rău. - De ce?
- Regret, dar nu mai am timp. - Poftim?
Nu te iubesc. Vreau să mori!
Rachel!
Jessica! Slavă Domnului!
Mă bucur că ai sunat.
FBI-ul l-a luat pe David şi toţi oamenii ăia au murit.
Simt că-mi pierd minţile.
Dacă am putea vorbi, ştiu că mă voi simţi mai bine.
Mereu mă ajută mult.
- Nu voi sta mult aici. - De ce?
Mi-ai ucis fiul, Kent. Tu şi ceilalţi.
Vreau să-ţi petreci ultimele ore murind singur.
- Doctore, nu răspunde. Ce fac? - Ţine-o nemişcată, Bill.
- Rachel. - Ce-i asta?
Oxitocină. Ca să te scoată din sevraj.
Nu seamănă cu un sevraj, doctore. Se întâmplă prea repede.
Pentru oricine altcineva, dar nu pentru Rachel.
- Ea nu e ca oricine altcineva. - Hai, fetiţo!
Doamne, nu merge! Nu-i alină durerea!
Poate o face ea.
Rachel, ascultă-mă! Concentrează-te la vocea mea.
Ţine-o strâns!
Concentrează-te pe atingerile mâinilor noastre.
Doar pe atingere. Lasă orice altceva deoparte.
- Simte alinarea! - Am nevoie de ea.
Iubirea ei nu e reală.
Dragostea adevărată e necondiţionată, Rachel.
Ascultă-mă! Ţin la tine mai mult decât vei şti vreodată.
Mi-eşti ca o fiică. Mereu ai fost şi mereu vei fi.
Concentrează-te! Te iubim, Rachel!
Te iubim, Rachel, cu toţii!
Rachel. Ascultă-l pe doctor, Rachel.
- Eşti teafără? - Hai! Poţi s-o faci!
Concentrează-te pe atingerile mâinilor noastre!
Merge! Reuşeşte. O face!
Reuşeşti!
- Bine, ridic-o! - Da, vino încoace!
- Dr. Rosen. - Da! Suntem aici cu toţii!
Eşti teafără? Bravo, fetiţo!
Nu face asta! Te iubesc!
Aş face orice ca să-l aduc înapoi pe Chris!
E cam târziu pentru asta.
Ştiu că lucrurile au scăpat de sub control. Recunosc.
Dar pentru ca el să joace fotbal, ar fi trebuit să fie mai puternic.
Nimeni nu credea c-o să intre în stâlpul ăla.
Mereu te întorci la asta!
Mereu ziceţi că e vina lui Chris, că el are o problemă.
- M-am săturat de placa asta. - Ce vrei să fac, Jessica?
- Spune-mi şi o voi face, jur! - Arzi în Iad!
- Stai! Nu mişca! - N-o lăsa să te atingă!
Ne trebuie o ambulanţă la Poplar Way nr. 57.
Unde te duci? Nu-l lăsa...
Nu-l ajuta! Mi-a lăsat băiatul să moară!
Regret să aud asta.
Dar n-o să te ajute să mai ucizi pe cineva, nu?
Jessica, opreşte-te!
Chris n-ar fi vrut să faci rău cuiva.
- Nu pentru el. - Mi-e dor de el.
- Ştiu. - Mi-e dor de el!
- De data asta ce le-ai zis tuturor? - Varianta simplă.
Jessica şi-a otrăvit victimele. Şi, într-un fel, e adevărat.
Va fi închisă, nu-i aşa? La Binghamton.
Sper să nu fi creat un precedent pentru alte cazuri.
Pericolul.
Astea fiind spuse, cum te simţi?
Ar trebui să faci tricouri cu sloganul ăsta.
Sunt în viaţă... mulţumită ţie.
Mulţumeşte-ţi ţie însăţi, Rachel. Abilităţile tale ţi-au salvat viaţa.
Eşti o tânără foarte capabilă. Mai mult decât ai idee.
Ce-ar fi să mergem acasă?
Ce idee bună!
Subtitrare de Shadow şi Felixuca Nifty Team