Aici echipajul 1504, suntem pe drum, recepţie.
- Recepţionat, 1504. - Sper că-ţi place.
Mda. De ce?
Noi doi mergând repede, la vânătoare de băieţi răi.
Poate e ultima oară când facem aşa ceva împreună.
Deja ţi-e dor de mine. Drăguţ!
Poate nici n-o să pleci. Numai vorbe, fără acţiune.
Vrei acţiune?
Nu, vreau să-l prindem pe tipul ăsta şi, dacă e pe DN 9,
- ar fi trebuit să-l vedem deja. - Dacă nu s-a răzgândit.
Se mai întâmplă şi din astea, să ştii.
Aici echipajul 1504, avem un accident
pe DN 9, la nord de ieşirea 56.
Se pare că s-a răsturnat, dar...
Jos! Jos!
- Eşti teafără? - Da.
Spuneai că vrei acţiune.
1504, s-au tras focuri de armă. Repet, se trage.
Pe DN 9, la nord de ieşirea 56. Cerem întăriri de urgenţă.
Recepţionat. Toate echipajele...
- Sam, e cineva în maşină. - 1504 a auzit focuri de armă...
... pe DN 9, la nord de ieşirea 56. Echipajele disponibile, anunţaţi-vă.
Doamne...
- Sunteţi teafără, doamnă? - Da, sunt bine.
Doar că... nu ştiu ce s-a întâmplat.
Aţi avut un accident. Vă amintiţi cum aţi fost lovită?
Nu prea.
Conduceam şi a apărut o maşină lângă mine...
- Mi-a tăiat calea şi... - Bine. Ştiţi cum vă cheamă?
Da. Leslie Atkins.
Sunt bine. Sunt bine.
- Trebuie s-o scoatem de acolo. - Bine.
Am nevoie de ajutor,
- fiindcă sunt ţintuită sub asta... - Bine.
Bine. Sam?
Doamne, Doamne.
E în regulă. Calmează-te. Nu-ţi face griji. Vei fi în regulă.
Dispeceratul, avem nevoie de o ambulanţă. Am găsit o victimă, e conştientă, respiră,
blocată în maşina sa, cu răni grave la piciorul drept.
Recepţionat, 1504. Încercam să vă trimitem ambulanţa şi descarcerarea.
Cum adică "încercaţi"?
- CÃ¢t e de grav? - PÄƒi, e destul de...
- Nu-i chiar aÅŸa rÄƒu. - Nu ÅŸtii sÄƒ minÅ£i.
Să zicem că vei rămâne cu o cicatrice.
Pasul unu, examinezi rana,
să te asiguri că nu sunt urme evidente de murdărie.
Scuze...
Leslie, uite cum facem. Eu aştept până apare partenerul meu, te bandajăm,
apoi vor veni paramedicii şi descarcerarea şi te vor scoate de aici.
- Sună bine? - Da, sună nemaipomenit.
- McNally. - Perfect.
- Cum se simte? - Rana e adâncă.
Cred că şi-a rupt piciorul, dar rana e destul de curată.
Avem o altă problemă. La East Lakeshore e un incendiu.
- Pompierii şi ambulanţele sunt acolo. - Şi noi?
- Vor trimite echipaje de la districtul 3. - Sunt la peste 20 minute distanţă.
Piciorul fetei sângerează ca naiba.
McNally, ai făcut pregătirea necesară. Ştii ce trebuie să faci.
Aplică presiune pe rană, panseaz-o să opreşte hemoragia,
apoi fă tot ce poţi s-o menţii calmă şi conştientă până ajunge ambulanţa. Bine?
Da. Unde te duci?
Grohotişul merge câteva sute de metri mai sus.
De acolo s-a tras. O să arunc o privire. Uite geanta.
Bine.
- S-a schimbat planul. - Ce spui?
Nu-ţi face griji. Va fi bine.
BOBOCI ÎN UNIFORMĂ Sezonul 2 Episodul 10
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
ŞAPTE ORE MAI DEVREME Asta-i o greşeală. Ce căutăm aici?
E un studio într-o zonă grozavă şi, cel mai important, ţi-l permiţi ca preţ.
E cu amplasare nordică. N-are destulă lumină.
Nu cumpăr doar un apartament, Traci, ci viitorul meu.
Iar viitorul meu are nevoie de multă lumină naturală.
Nici măcar parcare n-are.
- Nici tu n-ai maşină. - Viitoarea "eu" va avea.
Viitoarea "tu" se va cupla cu Sam Swarek?
- Nu se face. - Ştiai că se va ajunge aici.
- Luke şi cu mine abia ne-am despărţit. - Da, acum o lună,
iar tu jeleşti în continuare, dar uneori cea mai bună modalitate să scapi de cineva
- e să găseşti pe altcineva. - Din nou, nu se face.
Nu-ţi mai este ofiţerul superior.
Nici vorbă. Bine? Nu asta am de gând şi încă sunt începătoare.
Şi, după ce am ieşit dintr-o relaţie...
Trebuie să mă liniştesc şi să mă adun.
Cât va dura asta?
Îţi promit că, dacă se întâmplă ceva, tu afli prima.
Bine, mai ales dacă vrei să-ţi vezi viitorul ăla luminos.
Trebuie să plecăm. Mai avem trei locuri de văzut până intrăm în tură.
Toate cu amplasare sudică. Unul din ele va fi noua mea casă.
Zău? De ce eşti aşa de sigură?
Am o presimţire că asta va fi o zi bună.
- 2 minute, 30 de secunde. - Văd şi eu, nu-i cazul să-mi aminteşti.
- Aia e consola noastră de jocuri? - E consola mea de jocuri.
- Mi-ai şters toate scorurile bune. - Îl folosim ca declanşator.
Îl învăţ pe Dov cum să dezamorseze o bombă.
- Prin explozie controlată. - Vă distraţi!
Sue nu mă crede în stare, dar am scos deja din funcţie dinamita
şi... mă ocup de detonator.
Bine. Acum trebuie să decuplezi detonatorul înainte să se scurgă timpul. Eşti praf.
- Încă mai am două minute. - Ai băgat detonatorul în gură.
Dacă face scânteie, e suficient ca să-ţi distrugă toată faţa.
Şi mi-ar displăcea să se întâmple ceva cu faţa ta.
E un detonator prin telecomandă. Cred că sunteţi morţi amândoi.
Nu pot spune că mi-era dor să port aşa ceva.
Asta fiindcă pe tine nu stă niciodată aşa bine ca pe mine.
Oricât de flatat m-aş simţi, spune-mi că n-ai venit până aici
- doar să vezi cum mă îmbrac. - Ce ştii despre James Brennan?
Jamie Brennan?
Poţi să-l uiţi. De ani de zile s-a dat la fund.
Se ocupă doar de soţie şi copil
- şi de garajul dublu din Brampton. - Nu.
Soţia şi fiica au murit într-un accident de maşină acum două luni.
Informaţiile spun că Jamie nu prea e bine.
Şi crezi că acum ar fi momentul potrivit să încerci să-l prinzi?
Sammy, tipul e violent. E de calibru greu. Poate e singura noastră şansă.
Încropesc o echipă cu oamenii care ştiu cazul.
- Când? - În câteva săptămâni.
- Câteva săptămâni? - Am pe cineva care poate să te introducă,
să te facă să lucrezi pentru el. De acolo ne ocupăm noi.
Şi eu care mă obişnuisem să dorm din nou în patul meu.
Oricât de bine ţi se pare că-ţi stă,
uniforma asta e prea strâmtă pentru tine. Te las să te mai gândeşti.
Ofiţer Nash.
Det. Barber. Nu ţi-am văzut maşina în parcare.
Credeam că-ţi iei concediu de boală după jocul de aseară.
Cine, eu? Niciodată. Am lăsat-o la un atelier s-o pună puţin la punct.
Păi? Stella se simte rău?
Nu, vreau doar să fie în formă bună în caz că o vând.
Ce tot spui? Maşina aia e ca şi copilul tău.
E doar o maşină.
În plus, de ce să conduc un aspirator de femei
când am alături femeia visurilor?
- Foarte drăguţ, dle detectiv. - Nu vezi? Sunt irezistibil oricum.
N-am nevoie de o maşină sport super.
Dacă spui asta, nu mai eşti la fel de irezistibil.
Ai dreptate.
- Salut. - Salut.
Tu şi cu Sue păreţi destul de fericiţi.
Suntem. E grozavă.
E bine.
E bine că faptul că e genist nu te face să te simţi prost.
- E şi asta ceva, să ştii. - Nu. După cum spuneam, e grozavă.
Dov...
În legătură cu ce s-a întâmplat... aş vrea să fie clar...
- Ce vrei să spui? - Nu-ţi aminteşti?
De ce nu mă mir? Erai sub efectul medicamentelor
şi nu credeai ce ai spus.
Sigur că nu.
- Să uităm ce s-a întâmplat. - Bine.
Ăsta-i un plan bun.
A furat şase poşete în ultimele două săptămâni,
aşa că, atunci când o arestaţi, fiţi atenţi la portofele.
Mai departe. Am vorbit azi dimineaţă la sediu
- despre noile maşini de patrulare. - Da! Ne aduc egalizatoarele!
Puteţi să le uitaţi.
Au spus că nu-s prevăzute în buget anul ăsta. Ştiu...
Înseamnă că va trebui să conducem
tot maşinile astea rablagite şi împuţite încă un an sau doi.
Ca să servim, să protejăm şi să conducem cu grijă. Trebuie să ţină.
Salut...
Se pare că eu sunt cu Oliver şi tu cu Dov, în echipa 1507.
Facem schimb?
- Vreau eu să merg cu Oliver. - Eşti sigură?
Ştii că va trebui să-i faci cinste cu prânzul, da?
Da, ştiu, ştiu.
Şi să asculţi acele CD-uri cu formaţia de blues a vărului său?
Da şi? Îmi plac. Sunt... blues.
Bine. Auzi, merg eu cu tine. Gail vrea să facem schimb.
Super. Putem merge la restaurantul ăla
- cu cartofi prăjiţi cu aromă de şuncă. - Da, frate!
Omule...
Asta-i noua ta casă?
Da. Încerc să mă decid între astea două.
Totuşi, parcă asta e mai mult pe stilul meu.
Ştiu clădirea aia. Înainte era fabrică de WC-uri.
Acum nu mai e. E chiar drăguţă.
- E confortabilă, liniştită... - Dacă ai ceva probleme,
te ridici şi tragi apa.
În orice caz, mâine dimineaţă mă duc la bancă. Cumpăr pentru prima oară,
- am dobândă fixă de 4.5% timp de 20 de ani. - 20 ani?
- Crezi că ar trebui s-o fac pe 25? - E un angajament foarte serios.
E clar că nu voi rămâne acolo timp de 20 de ani,
stau doar vreo cinci ani, aştept să-i crească valoarea,
o dau, apoi mă mut într-un alt cartier şi fac la fel.
Până la urmă, o să am o casă splendidă pe plajă.
- Da, pe plajă. - Sau în Blue West, cine ştie.
Ai planuri pe 5 ani, plan pe 10 ani. Ţi-ai programat totul.
Da. E bine să-ţi faci planuri.
Pun pariu că erai genul ăla de copil care îşi păstra dulciurile de la Halloween
ca să-i ajungă tot anul, nu?
Ce, tu erai genul ăla care le mânca pe toate într-o noapte?
Nu, doar pe cele bune. Pe restul le aruncam.
Nu poţi face aşa ceva. Trebuie să păstrezi chestiile bune.
- Pentru ce să le păstrez? - Nu ştiu. Pentru mai târziu.
Vreau să te uiţi în sus.
- Ce faci? - S-ar putea să ai o contuzie,
aşa că mă asigur că ai pupilele egale şi reacţionează la lumină. Câteva întrebări.
- Bine? - Bine.
- Cu ce te ocupi? - Muziciană. Compun cântece.
- Serios? Ca cele de la radio? - Nu toţi compozitorii ajung la radio.
Presupun...
Am o grămadă de melodii demo. Nimic nu e 100% terminat.
Nu vreau să scot nimic până nu e terminat.
Asta e de înţeles. O să încerc să curăţ aici.
S-ar putea să te doară. Trebuie să scot sticla, da?
- Bine. - Şi ce mai trebuie să faci?
- Ce ţi-a mai rămas? - Mai am câteva piese...
Probabil că voi fi gata în următoarele două luni.
- Zău? E foarte aproape. - Ştiu.
Da.
Am o sticlă de şampanie bună care mă aşteaptă în apartament,
- să sărbătoresc atunci când sunt gata. - Va avea un gust deosebit.
Da.
- De ce sângerează prin bandaj? - Nu ştiu...
- N-ar fi trebuit să se oprească? - Ba da. O să-l leg mai strâns.
- Doamne... - Uite cum facem.
Calmează-te. Voi strânge mai tare bandajul
şi, dacă n-are efect, atunci...
O să-ţi pun un garou să opresc hemoragia, bine?
Nu, nu vreau...
- Nu, nu, e în regulă. - Nu vreau să te mai atingi de rană.
- Ştiu. Ştiu. - Vreau s-o laşi în pace.
Nu va mai dura mult. Îţi promit.
55 DE MINUTE MAI DEVREME
Slavă Domnului că aţi venit. L-a împuşcat pe Ricky.
Aici e Orăşelul Petrecerilor. N-ar trebui să se întâmple aşa ceva.
Începeţi prin a ne spune ce s-a întâmplat.
Mă schimbam în spate, ştiţi, încercând să păstrez secretul,
când s-a deschis uşa de la birou şi am scos capul.
- Era un tip care căuta prin birou. - A luat toţi banii, peste 4000 $.
- Apoi l-a împuşcat pe Ricky. - Cred că l-am luat prin surprindere.
Şi eu aş fi surprins dacă ar veni spre mine un pui uriaş.
Înainte să pot spune ceva, a tras în mine, am căzut,
- apoi a fugit pe uşa din spate. - Ai văzut cum arăta?
Greu de spus. Aveam capul de pui. Alb, la vreo 30 de ani.
S-a întâmplat foarte repede.
Sunt obişnuit să fiu îmbrâncit şi lovit,
dar asta... m-a cam luat prin surprindere.
Bine, toată lumea să vină după mine. E în regulă. Închidem puţin pe aici.
Haide.
De ce ar împuşca cineva o mascotă de la un parc de distracţii?
E ca şi cum ţi-ai împuşca dădaca.
Dădaca îmbrăcată într-un costum de pui uriaş?
Ştii ceva? Nu contează. Nu vreau să ştiu.
Mă scuzaţi, doamnă, aceştia sunt copiii dvs?
- Vă rugăm să-i scoateţi afară. - Ce naiba se întâmplă?
A avut loc un incident. Toată lumea trebuie să plece.
Credeţi-mă că şi eu aş vrea. E aniversarea de 6 ani a fiului meu.
Avem 18 copii pe cap, care mănâncă, vomită,
- se ascund şi ţipă. - Locul ăsta e grozav.
Adică... pentru copii.
Da, e un haos. Oamenii au început să ţipe.
Toţi copiii au luat-o la fugă. Încă mai lipsesc doi.
- Cum se numesc? - Elliot şi... Nathan.
- Bine. - Sunt nişte mici derbedei amândoi.
Nu trebuia să-i las să vină. Ăştia nu ascultă
de nimeni, nici măcar de mamele lor. Nu-i doar cazul meu.
Bine, uite, sunt şi eu tătic. Am înţeles.
Când ajung într-un asemenea loc, copiii o iau razna.
- Sunt sigur că s-au ascuns pe undeva. - Bine.
Vreau s-o duci pe Maria în maşină
- şi să aştepţi alături de ceilalţi copii. - Bine.
- Îi vom găsi pe băieţi. Da? - Bine. Mulţumesc.
Avem de-a face cu nişte puştani neastâmpăraţi
şi trebuie să ţineţi minte ce facem aici.
Trebuie să vorbiţi cu martorii, să luaţi declaraţii.
Vedeţi dacă a văzut cineva cine l-a împuşcat pe omul-pasăre
- chiar în... păsărică. - Există camere video.
- Sunt vechi, dar poate ne arată ceva. - Bine. Începeţi cu asta.
- Vedeţi dacă sunt camere în afara biroului. - Cum rămâne cu cei doi copii?
Tu şi cu mine îi vom căuta, să vedem dacă le dăm de urmă.
- Peck, tu te ocupi de camere cu Epstein. - De fapt, domnule, dacă nu vă deranjează,
aş vrea să vă ajut să-i găsim pe copii. Până la urmă, sunt totuşi nişte copii
- şi sunt viitorul nostru. - Bine, mă rog. Daţi-i drumul.
Bine.
Du-te.
Tipul pare să fi intrat pe uşa din spate, dar Janice, directoarea, susţine că
- uşa aceea e încuiată în permanenţă. - Am vorbit cu trei martori diferiţi
şi toţi au spus că au văzut un hatchback roşu
care a plecat din parcare imediat după ce s-au tras focurile de armă.
Maşina cu care a scăpat. S-o dăm în urmărire,
- căutăm prin cartier, vedem ce găsim. - Crezi că mai e prin zonă?
Ţine minte că cele mai multe jafuri au loc
într-o zonă de 10 cvartale de la domiciliul tipului.
- Dau lovitura în locuri cunoscute. - Asta-i o prostie.
Sau n-au auzit de expresia "nu trage acolo unde mănânci".
- Elliot? - Copii?
Nathan? Suntem de la poliţie. Ieşiţi naibii de unde sunteţi.
Greu de crezut că nu a funcţionat. Ce-i cu tine şi cu Dov?
- Poftim? Nimic. Ce vrei să spui? - Nu ştiu, parcă...
De când aţi lucrat la cazul cu banda, abia vă mai vorbiţi.
V-aţi purtat ciudat unul cu altul toată săptămâna.
Dov e ciudat cu toată lumea. E o chestie genetică.
Bine, o să-l întreb pe el.
Chris...
- E în regulă. - Nu, nu-i în regulă.
Şi tu eşti colega lui de cameră. Şi tu plăteşti chirie.
- N-are voie să se poarte ca un măgar. - Nu a fost măgar. Doar că...
Să nu-l întrebi, bine? Se simte cam prost. N-a fost nimic.
- De ce se simte prost? - Fiindcă a luat un pumn de calmante
şi a spus o grămadă de prostii. Nu-i mare scofală.
Ce tot spui?
A fost haios, ştii? A spus una-alta. Şi-a declarat dragostea.
- A fost ridicol. - Dragostea? Pentru tine?
Nu voia să spună asta.
Hai, băieţi.
Aici Peck. L-am găsit pe unul din drăguţii ăia mici.
L-am văzut azi-dimineaţă pe unul din vechii tăi tovarăşi.
- Pe cine? - Pe Donovan Boyd.
Ce-am mai făcut de data asta?
Pune la cale o misiune sub acoperire...
Apartament de faţadă, o nouă identitate, toate astea.
- Apartament de faţadă? - Asta-i o chestie conspirativă.
- Singurul contact e cu Boyd şi cu echipa. - Pentru cât timp?
Câteva săptămâni, luni, poate mai mult.
Plec peste trei săptămâni.
- Cum aşa? Nu stai să te mai gândeşti? - La ce să mă tot gândesc?
Se pare că a venit Crăciunul mai devreme.
- Încă e caldă. - Crezi că a rămas fără benzină?
Nu. Cred că e genul tău de om. Un om care planifică totul.
E doar o cameră în spate, dar are acoperire mare,
aşa că, deşi a parcat într-un colţ...
- L-am prins. - Bravo, Epstein.
Acum poţi face şmecheria aia să măreşti imaginea şi s-o faci mai clară?
Ştii că nu ţine, da?
- Da, da. - Poftim. Mai bine de atât nu pot.
Un tip gri-alburiu, de constituţie medie, cu un ten înceţoşat.
Bine.
- Sammy, Sammy. Frate, ce e? - Am găsit maşina.
A abandonat-o pe la Whitestone.
Torpedoul e gol şi numerele de înmatriculare au dispărut.
Deci, nicio şansă să-l identificăm. E deştept.
Bănuiesc fie că a avut un partener, fie o altă maşină,
- cu care a făcut schimb. - Super. Deci tot la zero suntem.
Domnule, ar trebui să vedeţi asta.
Sammy, avem o problemă mai mare.
Tipul care a tras are un copil cu el.
Se numeşte Elliot Walker şi are şase ani.
Era la o zi de naştere la Orăşelul Petrecerilor.
Răspunsul scurt e nu, n-avem poză mai bună.
Vom lua una din baza de date şcolară.
Mama copilului e în drum spre noi.
Elliot a fot răpit la 14:17. Acum mai puţin de o oră.
Vestea proastă este că se va întuneca în curând.
- Trebuie să lucrăm rapid. - Răpitorul a părăsit maşina
a scos plăcuţele, aşa că nu ştim pe cine sau ce căutăm.
Detectivul Barber se ocupă de asta.
Dacă are nevoie de ajutor, i-l daţi.
A venit mama. Ştie cine a luat copilul.
E fostul meu soţ. Tatăl lui Elliot.
Se luptă cu mine pentru custodie de peste un an,
dar e dependent de droguri. Doamne, nu vreau să se apropie de fiul meu.
Eu şi Elliot... am luat-o de la capăt.
Plănuisem totul. Mai aveam nevoie de nişte bani.
- Ne mutam în est. Mergeam la... - Ai idee unde l-ar putea duce pe fiul tău?
Stătea la un centru de reeducare în Est End. Parcă Sunrise.
Nu l-ar fi dus acolo. Nici gând.
- Nici măcar Vince nu e atât de prost. - Familie?
Ai lui sunt în Collingwood, cred.
- Bine, Tammy. Vince are cazier? - Atac, posesie.
Acum înţeleg ce e cu jaful.
Răpire parentală. Tatăl fură copilul.
- Avea nevoie de bani pentru călătorie. - Când tatăl are cazier şi e înarmat...
- ... se justifică alerta Amber? - Lasă-mă să iau legătura
cu poliţia din Collingwood să acoperim autostrăzile.
Îi pun pe ai noştri să pună puncte de control pe celelalte ieşiri din oraş.
Un costum de pui. Returnat.
Acum ştii ce să porţi sâmbătă seara.
Mi-e teamă că trebuie să păstrăm capul ca probă. Semnează.
E adevărat că cel care m-a împuşcat a răpit copilul?
- Aşa se pare. - Dar e tatăl lui, nu?
Copilul nu e în pericol...
Sperăm că nu, dar tatăl are nişte violenţe la activ.
Şi te-a împuşcat. Îţi aminteşti, băiatule pasăre?
- Ea e mama băiatului? - Da, ea e.
E îngrozită că s-ar putea să nu-şi mai vadă fiul...
Doar dacă nu găsim o pistă.
Traci... ăsta e formularul B11.
Trebuia să completezi formularul B14.
B14?
Sigur. E mult mai lung.
Regret, Ricky, dar va trebui să-ţi mai punem câteva întrebări... mult mai multe.
Dacă te întreabă, e o verificare standard a centurii de siguranţă.
Îi opreşti, te uiţi atent la şofer. Nu ştim ce conduce, deci îi verificăm pe toţi.
Bine.
- Bună. - Bună ziua.
Gata daţi-i drumul. Vă mulţumesc.
Operaţiunea sub acoperire cu Boyd... e periculoasă?
De obicei nu sunt misiuni sub acoperire pentru cei cu amenzi de parcare. Doar dacă
ai o grămadă şi e chestie de puşcărie.
- De ce? Voiai să vii cu mine? - Mă gândeam că-ţi prinde bine un ajutor.
Ultima dacă când ai fost sub acoperire, ai fost urmărit şi încătuşat de o fată.
Începătoare excesiv de zeloasă. N-am vrut s-o fac să arate prost în prima ei zi.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic, poţi pleca.
Ce faceţi? V-aţi pus centurile? Centura?
- Frankie ce zice? - Nu i-am spus.
Chiar că eşti jucător de echipă.
Adică trebuia să te întreb şi pe tine înainte de a accepta?
Tu ai planuri pe 5, 10, 20...50 de ani. Funcţionează la tine. Eu sunt opusul.
Apare ocazia... o vreau, o accept. Foarte simplu.
Felicitări pentru că eşti atât de simplu.
Mulţumesc.
- S-a întâmplat ceva, dnă ofiţer? - Nu ţie. Să ai o zi bună.
Mulţumesc.
Trebuia să iei doar o înghiţitură.
E apă. Apa face bine. Eu nu beau suficientă apă.
Nu trebuie să bei nimic.
Nu ai voie să bei lichide înainte de operaţie.
Şi cât o să stau în spital?
Nu ştiu.
Banjo.
Pisica mea idioată.
Dacă voi fi în spital, cineva trebuie să-l hrănească.
Vrei să chem pe cineva?
Familia mea e în vest.
Boswell 1754. Sunt în construcţia anexă.
E un dulap în dreapta frigiderului.
- Mâncarea lui e acolo. - Bine.
Să ai grijă.
Uneori e cam nesuferit.
Nu-i nimic. Sunt obişnuită cu nesuferiţii.
Cu 12 minute mai devreme
Nu vreau să-mi pierd slujba.
Eşti un pui gigantic pe care copiii îl pocnesc de plăcere.
Crede-mă, decăderea nu e prea mare.
Dacă ştii ceva despre răpirea lui Elliot Walker, va trebui să ne spui.
- Jur că nu ştiam că se va întâmpla. - Dar ştiai că se va întâmpla ceva?
Dacă ne spui acum, s-ar putea să te ajutăm.
Altfel, arată foarte rău pentru tine.
Tipul ăsta a venit acum vreo două zile,
a spus că puştiul lui va participa la o petrecere
şi că fosta nu-l lasă să vorbească cu el.
A vrut doar să vorbească două minute cu băiatul.
Mi-a arătat o poză de familie ca să-mi dau seama că nu e pervers.
Şi crezi că poţi afla tot ce trebuie uitându-te la o poză?
Ce-a vrut de la tine?
Să las uşa din spate deschisă să nu-l vadă nimeni când intră.
Mi-a dat...100 de dolari.
După care a jefuit biroul şi te-a împuşcat... minunat plan, Ricky.
Nu trebuia să jefuiască. Am văzut pe cineva în birou.
Am crezut că a intrat cineva pentru că am lăsat uşa descuiată.
- Cred că l-am luat prin surprindere. - Dar nu l-ai recunoscut?
Nu pot să văd nimic prin afurisita aia de căpăţână de pui.
În plus, voi aţi spus că tipul a plecat într-un hatchback roşu.
Cel care a venit să vorbească cu mine nu conducea aşa ceva.
Ce maşină conducea?
- Gata. - La revedere, domnule.
A fost Traci. Au o informaţie despre maşină.
- Conduce un SUV maro. - Bun, aşa mai merge.
SUV-ul e una din maşinile cel mai des întâlnite.
Nu fi năzuros. E o pistă. Doamnelor, să fiţi atente la drum.
Eu mă duc să caut tufişuri care trebuie udate.
Sunt destul de sigur că totul e îngheţat acum.
Mă duc să urinez, Diaz. Mă duc să fac pipi în tufişuri.
- Îţi place Gail? - Poftim?
- Ce s-a întâmplat la filaj? - Ea ce-a spus?
E adevărat? A spus că eşti îndrăgostit de ea.
- Nu ştiu. Eram complet drogat. - Ai sărutat-o?
Nu. Da...
Taci. Nu încerca s-o iei în glumă şi să râzi de parcă totul ar fi normal.
Credeam că în sfârşit vă înţelegeţi, cu băuturile şi jocurile video.
Dar acum înţeleg. Aşteptai ocazia.
- Nu, Chris, n-aş face aşa ceva... - Taci, Dov! Taci naibii din gură!
SUV, se potriveşte descrierii.
- 1504, avem un SUV maro care evită punctul de control.
A luat-o pe DN 9, vine înspre voi. - Recepţionat
Menţineţi poziţia în caz că se întoarce.
Suntem pe drum.
Nu putem face rost de mai mulţi oameni.
- Incendiul de la Lakeshore are prioritate. - L-au găsit.
SUV-ul lui Walker evita punctul de control de pe DN 9.
Încearcă să-l prindă la mijloc.
Suntem echipajul 1504. Avem un 11-80 pe DN 9, la nord de ieşirea 56.
- E accident de maşină. Vătămare gravă. - Da, ştiu. Verific. Voi rămâneţi aici.
1504, s-au tras focuri de armă. Repet, focuri de armă.
DN 9, nord de ieşirea 56. Se cer întăriri imediate.
Ce mai aşteptaţi? Să mergem, haideţi.
Către toate unităţile, focuri de armă pe DN 9. Unităţile disponibile...
- Doamnă, sunteţi teafără? - Sunt bine.
Walker a dispărut. A lovit o maşină la câţiva metri mai încolo.
- Şi-a lăsat maşina aici. - A tras în voi?
Focuri de acoperire când s-a retras. Să-şi ia avans.
Cred că el şi copilul au luat-o pe acolo către pădure.
A fost acum mai puţin de zece minute. Nu pot fi departe.
- Şi Andy? - E cu victima celeilalte maşini,
o ţine stabilă până sosesc medicii.
- McNally, totul e în ordine? - Da, totul e sub control.
Bun. Să mergem.
- Să sunăm să cerem ajutoare? - Noi suntem ajutoarele.
Walker nu vrea probabil decât să fugă cu copilul lui,
dar poate încearcă s-o pedepsească pe fosta.
- Crezi că i-ar face rău copilului? - Se mai întâmplă.
Urme proaspete. Două seturi.
Merg în direcţii diferite.
- Poate s-au despărţit. - Poate.
Diaz, Epstein, mergeţi pe acolo. Menţineţi contactul radio.
Da, domnule.
Chris...
Urmele se despart. Eu merg pe aici.
1504, RIG 16 este la 5 minute de locaţia voastră.
E bine, sunt pompierii. Te vor scoate de aici.
Totul va fi bine.
Haide, Leslie. Stai cu mine.
Încă un minut.
Vei ajunge curând acasă, iar eu o să-ţi ascult cântecele la radio.
Ba n-ai s-o faci.
Sunt chelner.
Chelneriţă.
Servitoare. Cum vrei să-i spui.
Serios...
ai compus muzică şi ai melodii demo.
Încă vreo două luni, aşa-i?
Ai idee de când spun asta?
"Nu acum. Trebuie să aştept până se împlineşte planul."
Doar...
"Doar câteva melodii. Doar câteva în plus."
Sticla de şampanie de care ţi-am spus... am cumpărat-o acum şase ani.
Pentru ce dracului o păstrez?
Pentru mai târziu.
O bei mai târziu.
Sigur.
Fără lichide înainte de operaţie, nu?
Rămâi trează.
Walker nu putea ajunge prea departe fără maşină.
Peste 3-4 km, pădurea dă în autostradă.
Ar fi putut fura maşina cuiva. A împuşcat deja pe cineva.
Sunt Epstein. Cred că am găsit ceva.
Înţeles. Venim imediat. Epstein, unde eşti?
Trebuia să mă lăsaţi în pace.
Epstein, care e locaţia ta?
Nu vrei să faci asta.
- Nu mişca, Walker! - Nu va ieşi cum vrei tu.
- Las-o jos! Pune-o jos acum! - Pune arma jos.
Sunt Diaz. L-am găsit pe Walker. Repede, ajutor.
Taci! Lasă arma!
Nu poate câtă vreme ai arma îndreptată spre mine.
Vreau doar să fiu cu fiul meu. Îl iubesc.
Vreau să fiu singur cu el un timp, doar noi doi.
Îţi mai cer o singură dată. Lasă arma jos ori te împuşc!
Walker, s-a terminat. Lasă arma jos.
Walker! L-am găsit pe Elliot!
- Tati! Vreau să merg acasă! - Elliot? Te simţi bine, amice?
E bine. Dar nu mai vrea să joace jocul.
Vincent, fă o favoare fiului tău şi arată-i că ştii să faci ce e corect.
Pune arma jos şi aşează-te în genunchi!
Încet.
Jos. Jos. Dă-mi mâna.
Elliot, îmi pare rău! Tati te iubeşte!
Suntem gata. Hai să ducem copilul la căldură.
De ce miroase a foc de tabără?
Nu mai putem aştepta. Te scot de aici.
Am să pun asta dedesubt.
Facem loc destul şi tu ieşi de acolo.
Leslie, voi avea nevoie de ajutorul tău.
Rezistă.
Nu pot să respir. Nu pot să respir.
Gata, Leslie, gata. E în ordine.
Când spun "haide", te tragi afară
- ... indiferent cât de rău doare, da? - Da. Bine.
Rezistă!
Gata? Acum, haide!
Haide! Haide, haide!
Eşti gata?
Prinde... prinde-mă...
E bine?
Gata. Gata.
Cum spuneam...
nicio problemă.
- Shaw. Ia-l pe Elliot. - Bine. Vino încoace, Elliot.
Elliot, el e prietenul meu Casey.
Andy?!
Andy?
Sam!
Sunt bine.
- Am scos-o de acolo chiar înainte să ardă. - Dacă aş fi ştiut că maşina o să ia foc...
- Medicul a zis că se face bine. - Trebuia să mă contactezi prin radio.
Erai la kilometri depărtare. Iar maşina luase foc. Aveam toate astea pe cap.
- Aţi adus copilul? - L-au găsit, da.
Bine.
- Cam intense lucrurile acolo, nu? - Mă bucur că a ieşit bine.
- Chris... îmi pare rău. - Nu vreau să vorbesc acum.
Şi n-am să spun că totul e-n ordine doar pentru că era să mori... din nou.
Uite, Elliot, ăsta-i butonul.
Priveşte.
Nu e tare? Priveşte.
Nu-i minunat?
- Iată... - Puiule!
- Mami! - Bună, scumpule! Vino aici! Vino!
Bună, puiule!
- Te simţi bine? - Da, mă simt bine.
Vrei să mergem acasă?
- Da. - Da? Hai să mergem acasă.
Vă duc acasă.
Chris, aşteaptă!
Ce s-a întâmplat?
L-ai sărutat pe cel mai bun prieten al meu.
- Nu, Chris, n-a fost aşa. - Las-o baltă.
Nu-mi pasă cât de drogat era Dov, dar te cunosc, Gail.
Şi ştiu că n-ai lăsa pe nimeni să se apropie prea mult de tine
decât dacă aşa vrei tu. Trebuie să plec.
McNally.
Ce faci? Grozavă zi, nu?
Au sunat de la spital. Vor notiţele tale pentru autopsia femeii din maşină.
- Poftim? - Atkins. Leslie Atkins.
Leslie trăieşte.
Da, e bine. Am scos-o la timp. Medicul a zis că se face bine.
A murit acum 20 de minute.
A avut embolie. A pătruns în sistemul circulator la impact.
A ajuns în plămâni şi s-a terminat.
Am scos-o de acolo.
Era... era bine.
Sunt sigură că ai făcut tot ce-ai putut.
N-aveai de unde să ştii. Se întâmplă uneori.
Faci tot ce poţi şi pare că ai reuşit să-i salvezi, dar... nu e aşa.
Da...
Îi spui lui Traci că o caut mai târziu?
Unde pleci?
Trebuie să hrănesc o pisică nesuferită.
Cuiva îi e foame.
Bună.
Vino încoace.
Toată lumea e la locuri?
Ne-am descurcat bine astă seară.
Da, aşa e.
Eu înţeleg. Aş face la fel dacă cineva ar încerca să mă împiedice să-l văd pe Leo.
Ai împuşca un tip în costum de pui?
Jerry...
de ce-ţi vinzi maşina sport? Adori maşina aia.
Nu ştiu. Mă gândeam că e timpul potrivit.
Mă gândeam să cumpăr ceva... mai pentru familie.
Cu mai multe uşi şi loc în spate.
Vezi tu, asta...
... asta e irezistibil.
Da?
Se pare că ai avut o seară importantă.
Ei bine, nu e chiar ca la forţele speciale, dar da.
Bună, Gail. Unde e Chris?
A ieşit.
Am vorbit puţin şi el a plecat.
Am impresia că nu prea mă place.
Nu pe tine. Pe mine.
Sunt Sam. Lasă mesajul.
Bună, voiam să-ţi spun că... ştiu că am un plan.
Unul chiar foarte bun. Dar, dă-l încolo.
Dă-l naibii de plan, pentru că nu mai vreau să păstrez
dulciurile cele bune pentru mai târziu.
Vreau să beau şampania acum şi...
Ai trei săptămâni, aşa e?
Hai să le facem să conteze, începând de astă seară.
Vin la tine.
Uite-ţi noua identitate.
Îţi aminteşti procedura. Nu contactezi pe nimeni
- ... cu excepţia mea şi a echipei mele. - Am priceput.
Trimit pe cineva acasă la tine să aibă grijă, aşa că te-ai aranjat.
Îmi pare rău că te-am luat din scurt, dar trebuia să acţionăm astă seară.
Oricum, n-aveam cine ştie ce planuri.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro