Anterior in Supernatural:
Du-l pe fratele tau afara, rapid!
Acum, Dean. Du-te!
Mary, nu!
Tata a plecat la vanatoare...
... si nu s-a intors acasa de cateva zile.
- Am jurat sa termin cu vanatoarea. - Nu pot face asta singur.
Nu!
Avem o treaba de terminat.
Asta e cea mai valoroasa posesie a tatei.
Tot ce stie despre fiecare creatura malefica se afla aici.
Cred ca vrea sa reluam de unde a lasat el.
Sa salvam oameni, sa vanam chestii. Afacerea familiei.
Nu, trebuie sa-l gasesc pe ucigasul Jessicai. Doar la asta ma pot gandi.
Sam, stii ca o sa-l gasim pe tata, nu?
Da, stiu.
Aveti emotii cand zburati?
E chiar asa de evident, nu?
Pai, care sunt sansele de a muri intr-un accident aviatic?
Vreau sa spun, cat? 20.000 la 1?
Wow. Foarte linistitor. Multumesc.
Mersi.
- Amanda, cum te simti azi? - Sunt bine, Chuck.
- Bun venit la bord. - Oh, buna.
15C, spre spatele avionului, pe dreapta.
Sa aveti un zbor placut, d-le.
Oh, sper din suflet.
Aa, aa, 11F, asta e in mijlocul avionului, pe...
Multumesc.
... pe stanga.
În câteva minute echipajul nostru va începe servirea băuturilor.
Vă rugăm să le daţi de ştire dacă vă pot ajuta cu ceva. Din partea...
Scuză,mă, ştii cumva de cât timp suntem în aer?
O, păi... cam de 40 de minute.
Wow, chiar zboară timpul, nu?
Mă scuzi. Trebuie să-mi întind picioarele.
Hei, ce naiba faci?
'Neaţa, somnorilă.
- Cât e ceasul? - Cam 6 fără un sfert.
- Dimineaţa? - Dap.
Oare unde zboară ziua?
- Ai dormit vreun pic azi-noapte? - Da, am prins vreo două ceasuri.
Mincinosule.
Eram treaz la 3 şi tu te uitai la teleshopping-ul lui Bahmuţeanu.
Hei, ce pot să zic? Programele-s din ce în ce mai bune.
- Când ai dormit ultima dată? - Nu ştiu. Acum ceva vreme, cred.
- Nu-i mare scofală. - Ba da, e.
- Apreciez că eşti îngrijorat -- - Nu pentru tine-mi fac griji.
E de datoria ta să-mi ţii spatele. Am nevoie să fii în formă.
Serios, încă mai ai coşmaruri cu Jess?
Da.
Dar nu e doar ea, ci tot.
Uitasem, ştii, munca asta...
- Te afectează, frate. - N-o lăsa. N-o poţi aduce acasă.
Şi, ce? Toate astea nu-ţi dau insomnii?
- Niciodată? Nu ţi-e frică niciodată? - Nu, nu chiar.
Aia nu-i frică.
Asta înseamnă să fii precaut.
Bine, fie. Sunt prea obosit să mă cert.
- Alo? - Dean. Sunt Jerry Panowsky.
Tu şi tatăl tău m-aţi ajutat acum câţiva ani.
O, da, aşa e.
În Kittanning, Pennsylvania. Treaba cu poltergeist-ul.
- Nu s-a întors, nu? - Nu?
Nu. Slavă Domnului, nu.
Dar e altceva şi cred că ar putea fi mult mai rău.
- Ce se întâmplă? - Putem vorbi în persoană?
Mersi că aţi venit aşa de repede.
Eu ar trebui să vă fac vouă o favoare, nu invers.
Dean şi tatăl vostru chiar m-au ajutat.
- Da, mi-a zis. Era un poltergeist? - Poltergeist? Ador filmul ăla.
Hei, nimeni nu vorbea cu tine. Vezi-ţi de drum.
Poţi să pui pariu că era un poltergeist. Aproape că ne-a distrus casa cu totul.
Să-ţi spun ceva...
... dacă nu eraţi tu şi cu taică-tău, probabil n-aş mai fi fost în viaţă.
Zicea tatăl vostru că eşti plecat la facultate, aşa-i?
Da, am fost. Acum iau o pauză.
Mi-am dat seama că era foarte mândru. Vorbea de tine tot timpul.
- Chiar? - Poţi fi sigur.
Ştiţi, chiar am încercat să dau de el, dar n-am reuşit.
Ce mai face, că veni vorba?
E prins cu o altă treabă pe moment.
Păi, ne lipseşte babacul...
... dar îl avem pe Sam. Zic că-i cinstit aşa, nu?
Nu, nici pe-aproape.
Am ceva ce aş vrea să ascultaţi şi voi.
Am ascultat asta.
Părea potrivit pentru hobby-urile voastre.
În mod normal n-aş avea acces la aşa ceva.
E înregistrarea vocală din cockpit-ul zborului 2485 al United Brittania.
Era unul de-al nostru.
SOS. SOS. Repet.
Acesta e United Britannia, zborul 2485...
... solicit instrucțiuni și ajutor imediate.
United Britannia, zborul 2485, am recepționat SOS-ul.
Se poate să ne confruntăm cu ceva tip de defecțiune mecanică...
A decolat de aici, s-a prăbușit circa 200 de mile spre sud.
Ei îi spun defecțiune mecanică.
Cabina s-a depresurizat cumva, nimeni nu știe de ce.
Peste 100 de persoane la bord, doar șapte au scăpat cu viață.
Pilotul e unul dintre ei.
Numele lui e Chuck Lambert, e un bun prieten de-al meu. Chuck e...
Păi, e destul de abătut din cauza asta. Ca și cum ar fi fost vina lui.
- Tu nu crezi că a fost. - Nu, nu cred.
Jerry, o să avem nevoie de manifestele pasagerilor, o listă de supraviețuitori-
Așa. Există vreo șansă să ne uităm un pic la resturile de avion?
Cu celelalte chestii nu-i nicio problemă, dar resturile...
Băieți, Siguranța Transportului le ține sub lacăt într-un depozit de probe.
Nici să stau în cap și n-am împuterni- cire să autorizez așa ceva.
Nicio problemă.
- Hey. - Salut.
Ai stat o veșnicie.
Nu poți grăbi perfecțiunea.
Securitate Națională?
Asta-i destul de ilegal, chiar și pentru noi.
Mda, păi, e ceva nou. Lumea n-a vazut-o de o mie de ori.
Bun. Deci, ai ceva?
Păi, e clar că există E.V.P. pe înregistrarea din cockpit.
- Serios? - Ascultă.
Niciun supraviețuitor...
„Niciun supraviețuitor”? Ce-ar trebui să însemne asta?
- Sunt șapte supraviețuitori. - Habar n-am.
Ce crezi, un zbor bântuit?
Sunt multe legende despre spirite și prevestiri de moarte pe avioane și vase.
- Un fel de Călători-Fantomă. - Ă-hă.
- Sau, îți amintești zborul 401? - Așa. Ăla ce s-a prăbușit.
Și compania aeriană a recuperat piese pentru alte avioane.
Apoi spiritele pilotului și copilotului au bântuit zborurile alea.
- Așa. - Mda.
Poate avem de-a face cu ceva similar.
Deci, supraviețuitori. Cu cine vrei să vorbim prima dată?
- Al treilea pe listă, Max Jaffe. - De ce el?
Păi, în primul rând, e de pe-aici.
Și în al doilea rând, dacă cineva a văzut ceva ciudat, el e ăla.
- Ce te face să spui asta? - Păi, am vorbit cu mama lui...
... și mi-a spus unde-l putem găsi.
Nu înțeleg. Am vorbit deja cu Securitatea Națională.
Da. Au apărut informații noi...
... așa că dacă ați putea să răspundeți la câteva întrebări.
Chiar înainte să pierdeți altitudine, ați remarcat ceva nelalocul său?
Ca, de exemplu, ce?
Lumini stranii. Sunete ciudate, poate. Voci.
Nu, nimic.
- Hmm. D-le Joffe. - Jaffe.
Jaffe. V-ați internat singur aici, corect?
- Pot să întreb de ce? - Eram puțin stresat.
Am supraviețuit unei prabușiri de avion.
Ă-hă. Și asta v-a terifiat? Din cauza asta vă era frică?
Nu mai vreau să vorbesc despre asta.
Cred că totuși ați văzut ceva acolo sus.
Trebuie să știm ce.
Nu. Nu, halucinam. Aveam vedenii.
Avea vedenii.
E în regulă.
Atunci, vă rog, spuneți-ne ce credeți că ați văzut.
Era un bărbat.
Și avea niște...
... ochi, niște, ăă...
... ochi negri.
Și l-am văzut...
Sau, cred că l-am văzut...
Ce anume?
A deschis ieșirea de urgență.
Dar e - E imposibil, nu-i așa?
M-am documentat. Sunt undeva la două tone de presiune pe ușa aia.
Mda.
Omul ăsta, părea să apară și să dispară intermitent?
Ar fi părut ca un soi de miraj.
Ce, sunteți duși cu pluta?
Era un pasager. Stătea chiar în fața mea.
Uite aici. George Phelps, locul 20C.
Hmm. Măi, nu contează cât de puternic ești.
Chiar dopat la refuz, sau ceva...
... n-ai cum să deschizi o ușă de urgență în timpul zborului.
Nu și dacă ești uman.
Dar poate că tipul ăsta, George, era altceva.
Vreo creatură, poate? În formă umană?
Ție ăsta îți seamănă a bârlog de creatură?
Acesta era regretatul dvs. soț?
Da, el era George al meu.
- Și spuneați că era dentist? - M-hm.
Se îndrepta spre o convenție în Denver.
Știți că era terifiat să zboare?
Tocmai el să se ducă așa...
Cât timp ați fost căsătoriți?
Treisprezece ani.
Și în tot acest timp...
... ați remarcat vreodată ceva ciudat la el?
Orice ieșit din comun?
Păi...
Suferea de hiperaciditate, dacă la asta vă referiți.
Adică, e de la sine înțeles, nu are absolut niciun sens.
Da, un dentist de vârstă mijlocie cu ulcer nu-i tocmai răul întruchipat.
Trebuie să intrăm în depozitul Trans- porturilor, să examinăm resturile.
Ok, dar dacă facem asta, ar fi bine să ne îmbrăcăm adecvat.
Frate, arăt ca unul din neamul Lucescu.
Ba, nu.
Areți, mai degrabă, ca unu' de a șaptea la primul lui bairam.
- Urăsc chestia asta. - Vrei să intri în depozit, 'au ba?
Ce-i aia?
E un cititor FEM. Măsoară frecvențele electromagnetice.
Da, știu ce-i un cititor FEM.
Dar de ce arată ăla ca un Walkman stricat?
Pentru că din aia l-am făcut. E produs de casă.
Da, văd asta.
Fii atent la mânerul ușii de siguranță.
- Ce-i chestia asta? - Un singur mod de-a afla.
Domnilor.
Securitatea Națională?
- Nu-i de ajuns o echipă de-a voastră? - Despre ce vorbești?
Doi amici de-ai voștri au intrat acum nici cinci minute.
Wow, uniformele astea de gabori chiar sunt folositoare.
Ascultă, Chuck, e ca mersul pe bicicletă.
Dar, în cazul ăsta, un avion mic cu două motoare. Cam ca o tricicletă.
Voi fi cu tine. Dacă simți că nu mai vrei manșa, o preiau eu.
Uite, Chuck, nu trebuie să facem asta azi.
Nu încerc să te grăbesc.
Nu... Așteptarea e mai rea.
Bun, acum se alimentează rezervorul, apoi plecăm.
Ha.
- Chestia asta e acoperită cu sulf. - Ești sigur?
Uită-te și tu.
Vă rog să mă scuzați, băieți, am un idiot de concediat.
Hei, Einstein. Da, tu. Ce naiba faci?
- Pune cheia jos. - Hmm.
-Nu multe chestii lasă reziduu sulfuric - Posesie demonică.
Asta explică cum un muritor ar avea forța să deschidă trapa de urgență.
Dacă tipul a fost posedat, e posibil.
Da, dar depășește levitatul cu patul sau borâtul ciorbei de salată.
E una să posedezi o persoană, dar să dobori un avion întreg?
- Ai auzit vreodată de așa ceva? - Niciodată.
Sunt gata. Să-i dăm bătaie.
- Cum te simți? - Mă simt grozav.
În curând o să pilotezi iar avioane mari.
Sper.
- De cât timp suntem în aer? - Aproape 40 de minute.
Wow, timpul chiar zboară.
Ce faci?
Fiecare religie și cultură dețin conceptul de demoni și posesie demonică.
Vorbim de creștini, amerindieni, hinduși, ce vreți voi.
- Da, dar niciuna nu descrie așa ceva. - Păi, nu-i tocmai adevărat.
Conform credințelor japoneze, anumiți demoni stau în spatele anumitor dezastre
... naturale și create de om.
Unul provoacă cutremure, altul răspândește boli.
Și ăsta cauzează accidente aviatice?
Bun. Deci, ce, avem un demon care ține pasul cu vremurile...
... și a găsit o cale să umfle numărul de victime?
Da.
Și cine știe câte avioane o mai fi doborât înainte de ăsta.
Ce?
Nu știu, frate. Nu-i numărul nostru obișnuit.
Adică, demonii nu vor nimic doar moarte și distrugere propriu-zise.
E groasă.
- Îmi doresc să fi fost tata aici. - Da, și eu.
- Alo? - Dean, sunt Jerry.
- Salut, Jerry. - Amicul meu, pilotul...
... Chuck Lambert a murit.
Jerry, îmi pare rău. Ce s-a întâmplat?
A decolat cu un amic într-un dublu mic cam acum o oră.
- Avionul s-a prăbușit. - Unde s-a întâmplat asta?
Cam la 100 km vest de Nazareth.
- O să încerc să ignor ironia din asta. - Poftim?
Nimic. Jerry, fii tare, bine? Ne auzim în curând.
- Altă prăbușire? - Da. Să mergem.
- Unde? - Nazareth.
Sulf?
Absolut superb.
Bun, deci cu ăsta sunt două prăbușiri care-l implică pe Chuck Lambert.
- Pare că demonul ăsta ăl vroia pe el. - Tot respectul față de Chuck...
... dar, dacă așa stă treaba, asta ar fi vestea bună.
- Care-i vestea rea? - Avionul s-a prăbușit după 40 minute.
Și fiți atenți, la fel s-a întâmplat și cu zborul 2485.
Patruzeci de minute. Ce înseamnă asta?
E numerologie biblică.
Știi și tu, Arca lui Noe, a plouat 40 de zile. Numărul înseamnă moarte.
M-am uitat în urmă și au fost șase accidente aviatice în ultimul deceniu...
... și toate au fost prăbușiri în exact 40 de minute de la decolare.
- Vreun supraviețuitor? - Nu.
Sau cel puțin nu până acum. Nu până la zborul 2485, dintr-un motiv anume.
Vă amintiți ce zicea E.V.P.-ul de pe înregistrarea din cockpit?
”Niciun supraviețuitor.”
Se duce după toți supraviețuitorii. Încearcă să termine treaba.
Da? Păi, mulțumim că ne-ați completat chestionarul, și dacă plănuiți un zbor
... vă rugăm să nu vă uitați prietenii de la United Britannia Airlines.
Mulțumesc. Bine.
Blaine Sanderson și Dennis Holloway nu vor zbura curând.
Deci marea necunoscută e asistenta de zbor, Amanda Walker.
Așa. Sora ei Karen zicea că zborul ei pleacă din Indianapolis la 8 diseară.
- Prima ei noapte înapoi la lucru. - Norocoșii de noi.
Dean, e un drum de cinci ore, frate, chiar și cu tine la volan.
Sun-o pe Amanda iarăși, s-o oprim înainte să se îmbarce.
I-am lăsat deja trei mesaje vocale. Cred că și-a închis telefonul.
- Sfinte, n-o să ajungem veci. - Ba, o să ajungem.
Acolo. Se îmbarcă în 30 de minute.
OK. Mai avem câteva mișcări. Tre' să găsesc un telefon.
Serviciile aeroportului. - Poarta 13.
- Cu cine doriți, d-le? - Amanda Walker.
E asistentă de zbor pe zborul... zborul 424.
Amanda Walker, aveți un apel telefonic.
Linia albă, poarta 13.
Haide.
- Aici Amanda Walker. - D-ra Walker.
Buna, sunt dr. James Hetfield de la Spitalul Memorial Sf. Francis.
- Avem aici o Karen Walker. - Karen a mea?
Nimic serios. Doar un accident minor de masina, dar a fost ranita, asa ca...
Stai, stai. E imposibil. Tocmai am vorbit cu ea la telefon.
- Poftim? - Acum cinci minute.
E la ea acasa, toceste pentru un examen. Cine e la telefon?
Aa, pai, trebuie sa fie o greseala.
Si de unde sa stii ca aveam sa fiu aici?
Esti unul din prietenii lui Vince?
Ma declar vinovat.
Wow. E incredibil.
Ii pare tare rau.
Spune-i sa-si vada de treaba lui si sa nu se mai amestece in viata mea, bine?
Da, dar vrea neaparat sa te vada in seara asta. Asa ca...
- Nu, imi pare rau. E prea tarziu. - Nu fi asa.
Adica, haide. Omul e o epava. Serios, e patetic.
- Chiar? - O, da.
Uite, trebuie sa plec.
- Zi-i sa ma sune cand aterizez. - Nu. Nu, stai. Aman--
Amanda!
Ce mai faci?
- Buna, Bob. - Buna.
La naiba! Am fost asa de aproape.
Bun, e timpul pentru planul B. Ne urcam in avion.
- Hei, stai asa o secunda. - Dean...
... avionul ala pleaca cu peste 100 de pasageri la bord.
Si daca avem dreptate, avionul ala o sa se prabuseasca.
- Stiu. - Bun.
Ne urcăm în avion, găsim demonul şi-l exorcizăm.
Uite, o să iau eu biletele. Tu mergi şi ia orice poate să treacă de securitate.
Ne întâlnim aici în cinci minute.
Eşti bine?
Nu. Nu prea.
Ce? Care-i baiu'?
Păi, cam am o problemă cu, ăă...
- Zburatul? - Încă n-am avut de furcă cu aşa ceva.
- Glumeşti, nu? - Ţi se pare că glumesc?
De ce crezi că merg cu maşina peste tot, Sam?
Bine. Ăă, o să merg eu.
- Ce? - O să fac asta de unul singur.
Eşti dus? Ai zis-o chiar tu, avionul o să se prăbuşească.
Putem face asta împreună, sau pot s-o fac singur. Nu avem o a treia opţiune.
Haide.
Serios?
Frate...
Asistenţi de zbor, vă rog faceţi verificările şi pregătiţi-vă de plecare.
- Încearcă să te relaxezi. - Încearcă să taci din gură.
- Fredonezi Metallica? - Mă calmează.
Omule, înţeleg că ai emoţii, bine? Dar tre' să te concentrezi.
- Bine. - Adică, avem 32 de minute...
... să-i dăm de urmă chestiei ăsteia sau, mă rog, oricui e posedat de ea...
-...şi să facem o exorcizare completă. - Într-un avion plin. Simplu de numa'.
Ia-le pe rând, bine?
Acuma, pe cine posedează?
Păi, de obicei e cineva cu o slăbiciune...
... o gaură-n zid prin care demonul se poate infiltra.
Cineva cu un viciu sau vreo instabilitate emoţională.
Păi, ăsta e primul zbor al Amandei după prăbuşire.
- În locul ei aş fi destul de praf. - M-hm.
Scuză-mă. Eşti cumva Amanda?
- Nu, nu sunt. - O, pardon.
Bun. Deci, cea din spate tre' să fie Amanda.
Aşa că o să merg să vorbesc cu ea să văd care-i starea ei emoţională.
Aşa. Şi dacă-i posdată deja?
Sunt moduri prin care putem testa asta.
- Am adus apă sfinţită. - Nu. Putem fi mai subtili de atâta.
Dacă e posedată, va tresări la numele Domnului.
O, fain.
- Hei. - Ce?
- Tre' să-l zici în latină. - Ştiu
- Hei! - Ce?
- În latină e Christo. - Frate, ştiu. Nu-s idiot.
Vă vorbeşte primul ofiţer...
- Bună. - Bună.
- Pot să te ajut cu ceva? - O, nu.
Sunt doar puţin cam agitat în timpul zborurilor.
- Mă simt mai bine dacă mă plimb puţin. - O, se întâmplă şi la case mai mari.
Aşa-i. Desigur, tu fiind stewardesă, bănuiesc că-ţi vine uşor să zbori.
- Mda, ai fi surprins. - Serios? Nu-ţi place să zbori?
Mda, nu prea.
Cum se facă că, fiind stewardesă, ţi-e frică să zbori?
E o poveste lungă.
- În regulă. Scuză-mă că am întrebat. - Nicio problemă.
- Te-ai gândit să te reprofilezi? - Nu.
Uite, tuturor ne e teamă de câte ceva. Eu doar, ăă...
N-o să las să mă tragă înapoi.
Hm.
Deci...
Christo.
Scuză-mă, ai spus ceva?
Christo?
Nu, ăă... n-am...
Nimic. Nu contează.
În regulă.
Tre' să fie cea mai adaptabilă persoană de pe planetă.
- Ai zis Christo? - Da.
- Şi? -Niciun demon în ea. Şi nici n-o să fie.
Deci dacă e în avion, poate să fie în oricine, oriunde.
- Haide, n-are cum să fie normal. - Hei, hei. Doar nişte turbulenţe.
Sam, avionul ăsta o să se prăbuşească, aşa că nu-mi mai vorbi ca la grădiniţă.
- Calmează-te. - Îmi pare rău, nu pot.
Ba da, poţi.
Frate, lasă-mă cu feng-shuy-ul şi cu rahaturile de yogin. Nu mă ajută.
Dacă eşti panicat te faci disponibil pentru posesie demonică.
Aşa ca trebuie să te calmezi, în momentul ăsta.
Bun.
Am găsit aici un exorcism care cred că o să funcţioneze.
Un anume "Rituale Romanum".
- Ce tre' să facem? - E în două părţi.
Prima parte expulzează demonul din corpul victimei.
Îl face să se manifeste, ceea ce-l face mai puternic.
- Mai puternic? - Da.
În ce sens?
N-are nevoie să posedeze pe nimeni. Poate face ravagii de unul singur.
- O. Şi de ce-i ăsta un lucru bun? - Păi, pentru că partea a doua...
... trimite javra înapoi în iad, o dată pentru totdeauna.
S-o luăm cu începutul. Tre' să-l găsim.
- Frate, nu mai fă de-astea. - Ceva?
Nu, nimic. Cât timp mai avem?
Un sfert de ceas. Poate am ratat pe cineva.
Poate chestia asta pur şi simplu nu e în avion.
Şi chiar crezi asta?
Păi, îs dispus dacă şi tu crezi.
Ce? Ce e?
Christo.
- N-o să creadă povestea. - Douăşpe minute, omule.
O, bună.
- Sper că nu-i prea turbulentă cursa. - Despre asta trebuie să vorbim.
Ăă, bine, ce pot face pentru voi?
O să sune nebuneşte...
... dar n-avem timp pentru discursul "adevărul e printre noi"...
Uite, ştim că ai lucrat pe zborul 2485.
- Cine sunteţi? - Am vorbit cu alţi supravieţuitori.
Ştim că altceva a cauzat prăbuşirea avionului, nu o defecţiune mecanică.
Avem nevoie de ajutorul tău să prevenim un alt dezastru, aici, acum.
-Îmi pare rău, am de lucru, trebuie să- - Stai o clipă.
N-o să-ţi fac rău, bine? Dar ascultă-mă.
Pilotul de pe 2485, Chuck Lambert, a murit.
Ce? Chuck e mort?
A murit într-o prăbuşire de avion. Cu aia sunt două accidente în două luni.
Nu ţi se pare ciudat?
Era ceva în neregulă cu 2485. Poate ai simţit, poate nu.
- Ceva e în neregulă şi cu zborul ăsta. - Amanda, trebuie să ne crezi.
Pe...
Pe 2485, era un bărbat. Era ceva cu ochii lui.
Da. Despre asta vorbeam.
- Nu înţeleg ce vreţi. - Adu-l pe copilot aici în spate.
- Ce are el a face? - N-avem timp de explicaţii.
Trebuie doar să vorbim cu el.
-Cum ar trebui eu să-l aduc pe copilot- - Fă orice e nevoie.
Spune-i că ceva e stricat. Orice o să-l aducă până aici.
- Aş putea să-mi pierd slujba dacă... - O să pierzi mult mai mult dacă nu.
Bine.
Bun, care e problema.
- Ziceaţi că o să vorbiţi cu el. - O să vorbim cu el.
O, Doamne. Ce e în neregulă cu el?
Avem nevoie să stai calmă, în faţa perdelei.
Nu lăsa pe nimeni să intre, bine? Poţi să faci asta?
- Amanda. - Bine. Bine.
Grăbeşte-te, Sam. Nu ştiu cât îl mai pot ţine.
Ştiu ce-a păţit prietena ta.
Trebuie să fi murit zbierând. Arde chiar şi-acuma.
Sam!
L-am prins.
- Unde s-a dus? - În avion.
Grăbeşte-te, tre' să-l terminăm.
Acum debarcă.
- D-le, ce s-a întâmplat? - Nu ştiu.
Mergeam prin aeroport, când s-a făcut totul negru în faţa ochilor.
Nici nu-mi amintesc să mă fi urcat în avion.
- Mai e şi altceva? - Nu, asta e tot.
Mulţumesc.
Să-i dăm drumul de-aici.
Eşti bine?
Dean...
... ştia despre Jessica.
Sam, chestiile astea citesc gânduri.
Mint.
Înţelegi? N-a fost nimic mai mult.
Da.
Haide.
Nimeni nu ştie ce-aţi făcut voi doi, dar eu ştiu.
O grămadă de oameni puteau să moară.
- Tatăl vostru o să fie tare mândru. - Ne mai vedem, Jerry.
- Hei, Jerry? - Da?
Vroiam să te întreb, cum ai făcut rost de numărul meu?
- Îl am doar de vreo şase luni. - Tatăl vostru mi l-a dat.
- Ce? - Păi, când ai vorbit cu el?
Adică, n-am vorit cu el propriu-zis...
... dar l-am sunat şi mesageria zicea să te sun pe tine.
Mersi încă o dată, băieţi.
N-are niciun sens, frate. L-am sunat pe tata de vreo cinj' de ori.
Număru-i inactiv.
Sunt John Winchester. Nu pot fi găsit momentan.
Dacă e o urgenţă, sunaţi-l pe fiul meu, Dean...
... (785) 555-0179.
El vă poate ajuta.