Ţi-am spus deja, am luat Hyzaar.
L-am luat din nou, trebuie să plec.
Mereu plec.
Bine, domnul Wanamaker a spus că deja
şi-a luat medicamentele pentru azi.
Ce crezi, Carrie?
Păi, domnule Wanamaker, aţi luat Ependramine...
două pastile, de 10 miligrame la 8:48
şi trei Prevacid la 1:17,
ceea ce înseamnă că acum e momentul pentru Hyzaar.
27 martie 1998.
Haide, Carrie.
Fă-ţi datoria.
Jur, voi lua toate pastilele.
Bine.
De acord.
27 martie 1998 a fost
o vineri.
Răsăritul a fost la 5:45...
5:46 dimineaţa.
Knicks i-au bătut pe Grizzlies
cu 97-89, fiind a 40-a victorie
şi cel mai important lucru,
FDA a aprobat... Viagra.
Uimitor.
Îmi voi lua pastilele.
În regulă.
Uite.
Mulţumesc, domnişoară.
Sunteţi nouă?
Nu, noi două ne cunoaştem de mult timp.
Asta e interesantă.
Aici Ray trebuie să meargă într-o croazieră cu Marie.
Te descurci.
Dacă vrei o slujbă adevărată...
Am o slujbă.
De fapt, diseară le voi cere o mărire.
Noroc.
Noroc?
Cine a spus ceva de noroc?
21. Câştigător.
Pentru că mă descurc de minune aici.
Stai jos.
Există rataţi şi persoane inferioare
şi există şi contoare de cârduri.
Sunteţi faimoasă, doamnă.
Luna trecută, aţi fost dată afară din Bel Air,
Mexicană şi Atlantic Aladdin.
Nu-mi prea amintesc.
Dă-mi banii înapoi.
Dă-mi-i acum şi am terminat.
Sau şi mai bine, am putea găsi alte lucruri.
Ştiu ce mă interesează pe mine.
În regulă, am fost la Aladdin acum vreo două săptămâni.
Tu ar trebui să ştii, erai acolo.
Erai prieten cu tipul ăla mare şi chel,
cu o cicatrice pe obrazul drept, nu, drăguţule?
Milosz? Ce dracu făceai cu Milosz, Isaac?
Minte. Nu eram eu.
Sigur că erai.
Purtai o geacă din piele... maronie,
- cu trei nasturi... - Geacă Varvatos?
Eu ţi-am dăruit-o.
Norm, gândeşte-te... Ce aş face eu cu Milosz?
Poate te pot ajuta.
Vorbeai despre Bayonne.
Ceva în legătură cu nişte camioane.
Camioane.
I-ai spus cretinului despre Bayonne?
Da, i-a spus.
Tu taci!
Nu am vorbit niciodată cu tipul ăla, jur!
Păi, vom vedea.
Du-te!
Haide, iubito.
Lasă pistolul jos.
Nici măcar nu ştii să-l foloseşti.
Stai jos.
Taxi!
Carrie?
Sună poliţia.
Bine.
Traducere şi adaptare: Miss Monnyy
Ce avem?
Numele ei e Catherine Grant,
vreo 30 de ani, pare să fii fost înjunghiată.
Având în vedere ce a spus administratorul,
era chiriaşa de trei luni,
plătea chiria mereu.
O "fată drăguţă şi liniştită". După cum a precizat.
Domnul Lin de la etajul trei, el e acela
care v-a sunat.
La ce oră?
3:15, cred...
Vreun martor?
Nimic.
Nu m-am uitat
la ceas până după 3:30.
Roe termină cu ea acum.
- Aţi ajutat foarte mult. - Bun.
Mulţumesc.
Uşile de la fiecare intrare sunt închise,
dar cineva ar fi putut introduce un străin.
Poate nu un străin.
Să întrebăm toţi locatarii.
E costumul, de ieri?
Am avut o întâlnire.
Mergea bine.
Cadavrul e în spate.
Arma?
Poliţiştii caută în împrejurimi.
Nimic deocamdată.
Nicio intrare forţată.
Geanta şi portofelul sunt încă pe raft.
În jur de 80 de dolari.
Dacă urmărea ceva,
nu erau banii.
Să-ţi arăt ceva.
Catherine Grant pe numele de chiriaşă, nu?
Pe cardul de la supermarket scrie Catherine Isaacs.
Numele de la căsătorie.
Asta am crezut, doar că
având în vedere carnetul de şofer expirat: Gail Isaacs.
Au luat câteva amprente,
majoritatea parţiale.
Dar şi mai bine, am găsit un telefon.
Poate îi găsim prietenii şi familia.
Prietenii şi familia de obicei
ajung pe frigider, nu-i nimic acolo.
Niciun magnet,
fotografii din trecut, numere de telefon.
Şi cărţile ei sunt toate de dragoste.
Era o femeie singură.
Nici eu nu am nimic pe frigider.
La asta mă refer. Ar trebui să ieşi mai des.
Haide.
Ar pune arma înapoi?
Este cea care nu se află aici.
Cel mai cunoscut cuţit,
cuţitul cel mare.
O armă convenabilă.
Ar putea însemna că el
n-a venit să o omoare.
Coincide cu ce avem.
Doamna care a găsit cadavrul spune că a început cu o ceartă,
era mai întâi la etaj, ea a plecat,
el a urmat-o şi a omorât-o afară.
N-ai cum să nu iubeşti CSI.
Toţi sunt experţi acum.
A spus cum a ajuns
la acest scenariu?
O poţi întreba tu.
C. Wells, 216.
Cum o cheamă?
Carrie Wells.
Cum arată?
Vreo 30 şi ceva de ani, roşcata, drăguţă.
Asta e tot?
Arată ca un martor, Al.
Cred că mă duc să vorbesc cu ea.
În regulă.
- Vin cu tine, şeful. - Mă descurc.
Am crezut...
având în vedere că eu i-am pus întrebări...
Mă descurc.
Nu trebuie să o dărâmi.
Te-am auzit.
Şi eu mă bucur să te văd.
Pot intra?
Depinde.
Ai vreun motiv?
Ce naiba faci aici?
Locuiesc aici.
De ce eşti tu aici?
Investighez o crimă.
Căutăm, întrebam, ţii minte cum funcţionează.
Vreau să spun, ce faci în New York?
Încerc să să avansez.
Mereu ai fost hotărât, Al.
Cine vorbeşte.
Eu am renunţat.
Da, îmi dau seama.
Eşti căsătorit?
Ai copii?
Prietena.
Nu Linda Perini.
Cine e Linda Perini?
EMT, de nota 5-6, bâlbâiala enervantă,
ţipă pentru care ai spus că mă vei părăsi.
Tu m-ai părăsit, apropo şi nu asta era motivul.
Aşa e, ci din cauză că sunt o catalizatoare obsesivă
a greşelilor umane, care ţine minte toate relele
ca şi cum aş fi un buldog ciudat
care nu renunţă niciodată, decât dacă îi forţezi controlul.
Nu te uita aşa la mine.
Tu ai spus-o.
Nu am spus asta.
Pe 14 august 2002, la ora 2:36 dimineaţa,
o seară fierbinte, fără ploaie, cu greieri.
Ai dreptate, eram nervos, frustrat, eram...
Insensibil.
Şi eu sunt prea sensibilă.
Acea investigaţie se sfârşise, Carrie.
Se sfârşise. Nu mai erau urme,
speranţă şi te distrugea.
Tu ai renunţat.
Am făcut ce am crezut că era bine pentru noi.
Ştim cum s-a sfârşit.
Pentru noi.
Grozav.
Acum că am clarificat...
Mă poţi ajuta?
Catherine Grant, 316.
Dormeam, am auzit o ceartă.
Trebuie s-o fi urmărit pe scări.
Am ieşit afară, i-am verificat semnele vitale,
m-am asigurat că vă sună cineva. Asta e tot.
Ai auzit ceartă?
Da.
Doar am auzit lucruri date la o parte.
Nimic deosebit.
Îmi pare rău, mi-aş dori să ştiu mai mult.
Bine.
Mulţumesc pentru ajutor.
Suna dacă te gândeşti la ceva.
Altfel de ce aş suna?
Cum am spus, mă bucur să te văd.
Auzi, Al.
Eu...
Sper să-l prinzi.
Are multe datorii de la agenţii temporare,
în mare parte chestii de la secretariat.
Queens, Bronx, câteva în oraş.
Ai găsit unde a lucrat ultima dată?
Nu încă.
Procurorul confirma
multiple răni în piept şi abdomen,
coincide cu... Mulţumesc, Al...
un cuţit mare de 15-18 cm,
care din păcate încă lipseşte.
Dar veştile bune sunt
că am găsit nişte fire de păr sub unghii.
Se examinează ADN-ul.
Aţi găsit ceva pe telefon?
Am înmânat telefonul, aşteptam înregistrările.
Uite ce mă face confuză.
Catherine Grant, Catherine Issacs,
oricum ar chema-o... e ca şi cum n-ar avea trecut.
Nu pot găsi o adresă veche. Niciun jurnal,
scrisori sau fotografii.
Nici măcar o vedere dintr-o vacanţă absurdă pe undeva.
Avem un indiciu din amprentele lui Catherine.
De data asta ca şi Jennifer Goodwin.
Arestată pentru prostituţie
în 1995.
'95?
Trebuie să fii fost o copilă.
Spune-mi unde a fost ultimul loc care l-a frecventat.
Vreau să găsesc pe cineva care o cunoaşte pe această femeie.
Poate am găsit deja.
Amprentele neidentificate pe care le-am găsit în apartamentul ei...
una din ele îi aparţine vecinei.
C. Wells, 216.
Vreo 30 şi ceva, roşcata, drăguţă.
A spus că abia cunoştea victima, nu?
De ce apare în sistem?
Interesantă întrebare.
S-a dovedit că amprentele lui Carrie Wells conduc
spre un număr NYSID din departamentul poliţiei din Syracuse,
din 1997 până în 2002.
A fost o poliţistă.
Poliţia din Syracuse.
Acolo ai fost tu, Al, nu?
Cum a fost aseară?
Norocul tău?
Nu a fost prea bine.
Rachel!
Eşti bine, Carrie?
Da, sunt în regulă.
Vorbind de bine.
Planul era că eu te voi suna, ţii minte?
Da şi de asemenea îmi amintesc că nu suni.
De ce n-ai spus că o cunoşteai pe Catherine Grant?
Nu o cunoşteam. Eram vecine.
Când o vedeam, o salutăm.
Şi de ce amprentele tale sunt în apartamentul ei?
Nu ştiu.
Am ajutat-o cu nişte cumpărături acum câteva săptămâni.
Şi nu ai menţionat asta pentru că...?
Pentru că n-avea importanţă şi pentru că nu m-au întrebat.
E neglijent, detective.
Nu poţi să nu mai fi poliţist.
Pot şi am făcut-o.
Şi acum eşti infirmiera?
Nu, sunt voluntară. E drăguţ.
Prietenii mei de la Midvale nu sunt la fel de prinşi de trecut,
spre deosebire de mine.
De asta erai un bun detectiv.
Nimic nu te oprea.
Da, la fel şi privirea copilului acela
care şi-a zburat creierii cu un glonţ de 12,
pentru că neisprăvitul de taică-su a uitat să-l blocheze.
Lucruri pe care ai vrea să le uiţi.
După o retragere de 9 ani, aproape pot.
Şi Rachel?
Ideea că probabil aş putea rezolva uciderea ei
e modul în care am reuşit să trec peste copii şi împuşcături.
Şi când ai închis investigaţia,
nu am mai putut rezista.
Nu am mai putut face asta.
De asta am plecat din Syracuse.
De asta nu te pot ajuta acum.
Am spus eu ceva de ajutat?
O vei face.
Ce, citeşti gânduri acum?
O pot citi pe a ta.
Nu avem niciun indiciu.
Niciun motiv, arma, prieteni sau familie.
Nu sunt sigur că avem un nume.
Nu îţi cer să ajuţi ca şi poliţist,
ci ca un martor.
N-am văzut nimic, Al. N-am văzut nimic.
Nu ştii ce ai văzut.
Ştii ce vreau să spun.
Nu ar trebui să ne ţinem de mână, sau ceva?
Dacă e monotonie, ies din asta.
A fost o umbră.
Nu am observat-o înainte.
Unde?
Cineva a fost aici.
Se ascundea aici.
De ce n-ai fugit?
Daca e un card de recrutare Derek Jeter, e al meu.
Are o memorie grozavă, atâta tot.
La fel şi mătuşa mea Jacquie. Ţine minte fiecare aniversare.
Dar mătuşa Jaquie nu a fost cea mai tânără detectiva
din istoria departamentului de poliţie din Syracuse.
A lucrat la omucidere cu tine?
Cea mai ridicată raţie a degajării din departament.
Deci ţine minte ce, acţiuni şi lucruri?
Acţiuni în sine, scene de crimă, declaraţii ale martorilor.
O dată ce le-a văzut, le ţine minte.
Şi nu uita nimic?
Nu uita nimic.
E o chestie medicală.
Hyperthymesia. Doar 5 sau 6 oameni din ţară o au.
Ai verificat la etaj? Cum o vei aduce?
O voi folosi ca şi consultant, doar de data asta.
Să-ţi spun veştile bune sau cele rele?
Surprinde-mă.
Vestea proastă... nicio amprentă pe cuţit.
Vestea bună... facturile au ajutat.
Am găsit ultimul loc unde a lucrat.
Aproape 30 de ani. Se numea Catherine Grant.
Da, mi-o amintesc.
A locuit aici un timp cât Lourdes a plecat să aibă grijă de mama sa.
Când?
Nu ştiu, acum câteva luni.
Fata mea vă poate spune dată.
Vă amintiţi dacă avea vreo problemă
cu vreunul dintre ceilalţi angajaţi?
Nu unele de care să ştiu.
Singurul motiv pentru care o ţin minte,
e pentru că a închiriat o furgonetă de la noi pentru câteva zile.
Aţi spus că a închiriat o furgonetă?
Da, de fapt, era ceva în legătură cu mutatul la un iubit.
Părea grăbită.
- Ai puţin timp? - Sigur.
M-am uitat la nişte fotografii de la locul crimei
din apartamentul lui Catherine.
Uite-te la asta.
Aranjamentul e ciudat.
Rama, rama, nimic.
E un cui gol.
A fost ceva aici. Ceva care trebuia dat jos.
Ai fost la ea în apartament.
Fi drăguţă şi spune-mi ce a fost.
Le poţi lăsa aici.
Drăguţe flori.
Iubesc florile.
Locuieşti mai jos, nu?
Da.
Dacă fac prea multă gălăgie,
- loveşte în tavan. - E în regulă.
Nu, să o faci.
Carrie, ce se întâmplă? Poţi vedea peretele?
Sunt Catherine, apropo.
Carrie.
Ai dreptate. E o fotografie.
Catherine şi altă femeie. Nu e recentă.
Cum arată femeia?
Par închis.
Au aproape aceeaşi vârstă. Ar putea fi surori.
Par fericite.
Uite.
Mersi.
Deci întrebarea e cine e femeia misterioasă?
Eşti bine?
Nike şi Nina, bună treabă.
Acum concentrează-te pe fostul prieten al lui Catherine.
A fost la cumnata sa în Mamaroneck
în noaptea crimei.
Spune cumnată.
Spune alibiul.
A luat-o pe Triborough spre Bruckner, şi apoi pe 95.
Era înapoi a două dimineaţa.
Se pare că chiar nu poţi să scoţi un băiat din Syracuse.
Ştii singurul lucru de care mi-e dor?
Burgerii aceia de la Eddie Coyne.
- Nu-i aşa? - Da.
În rest, nu a mai fost acelaşi lucru fără tine.
Aveam un prieten în nordul Queensului.
E diferit aici.
Îmi place agitaţia.
Dar tu? De ce New York?
De ce Queens?
Încă pot să iau o garsonieră pentru 1200 de dolari.
Nu ştiu, e...
Ceva în legătură cu energia oraşului.
E bună pentru mine.
Toate fetele, toate vieţile...
nici măcar eu nu pot să le urmăresc.
Arăţi bine, Carrie.
Vrei ceva?
Au plăcintă.
Nu, nu mai mănânc cu zahăr.
Dacă îmi iau eu puţină, dacă îţi iei şi u,
o să guşti?
O să gust.Da.
Ai un gât frumos.
Aşa mi s-a spus.
Ştiai că e un nerv
chiar sub braţ
care duce până jos către bazin?
Ştii, având în vedere circumstanţele,
asta s-ar putea să fie cel mai murdar lucru pe care l-am auzit.
Eşti bine?
Da.
Am luat cu vanilie.
Aşa că împuşcă-mă.
E o bucată foarte mare de plăcintă.
Da, Mike, unde eşti?
Deci, potrivit înregistrărilor telefonice ale lui Catherine Grant
a dat multe telefoane către un telefon de unică folosinţă
în ultimele trei luni.
E o întrerupere bruscă acum două săptămâni şi jumătate.
Apoi avem multe convorbiri de un minut
către Steven Latman, un avocat de succes.
care, se întâmplă, e pe cale să se căsătorească.
Aveau o aventură.
La asta mă gândesc.
Telefoane de unică folosinţă, discret.
Latman decide să pună punct,
faţa noastră îşi iese din minţi,
îl sună încontinuu acasă, iar el o ignoră.
Okay, dar e cam puţin, nu?
Asta o face mai credibilă?
Unul dintre locurile pe care Catherine le frecventa anul trecut
a fost Clubul de Sport al oraşului,
unde domnul Steven Latman
e membru.
Apreciez că voi vă faceţi doar meseria
şi am avut întotdeauna cel mai profund respect
pentru departament, în afară Curţii şi în cadrul ei.
Poliţia din Queens, foarte bună, dar...
e vorba despre un telefon?
16, de fapt.
Toate într-un timp de 48 de ore.
Toate sub un minut, toate de la
o femeie foarte moartă pe nume Catherine Grant.
Uitaţi-vă în jur, oamenilor. Mă însor.
Oamenii intră şi ies de aici toată ziua.
Credeţi că pot să urmăresc cine foloseşte telefonul?
Am un organizator de nunţi,
decoratorul, echipa lui,
şi un furnizor care practic trăieşte aici
şi, acum, are nevoie de atenţia mea.
- Da, domnule. - Wendy.
Sunteţi membru al Clubului de Sport?
Da, de mulţi ani.
Ştiaţi că Catherine Grant
era angajată acolo?
Nu. Uite, îmi pare foarte rău în legătură cu această femeie
Deci nu aţi întâlnit-o niciodată?
E posibil să o fi întâlnit.
E posibil să-i fi zâmbit.
Poate chiar mi-a adus un prosop.
Steve?
Acum, dacă mă scuzaţi...
Mi-ar plăcea să-i aduc eu un prosop.
Femeia din poză...
e ea.
Nu. Scuze.
Deci, ca să ne înţelegem, nu o cunoaşteţi
că Catherine Grant sau Catherine Isaac
sau
Doamna Wilson v-a spus deja
nu are cunoştinţă de această persoană.
Deci nu ar fi avut nici un motiv să vă sune acasă,
ceea ce a făcut de aproape 12 ori.
Nici unul la care să mă gândesc.
Poate ca să o sune pe logodnica dumneavoastră.
Steve spune că nu o cunoaşte.
Am încredere absolută în el.
Deci acesta este răspunsul dumneavoastră.
Doamna Wilson,
aţi dat examenul de echivalare a liceului
pe 7 iunie, 1993, la Mid-Manhattan
Centrul de învăţământ pentru adulţi, aşa e?
Da, dar nu înţeleg ce legătură are.
E...e amuzant,
pentru că ceea ce nu înţeleg eu e de ce
înainte de 7 iunie, 1993, nu păreţi să existaţi.
Nici o înregistrare la şcoală, domiciliu, carnet de conducere...
Cred că aproape am terminat aici.
Aceste apeluri către şi de la un telefon de unică folosinţă
de la un Rite-Aid la două străzi de biroul dumneavoastră...
Centrul Manhattanului, populaţie muncitoare două milioane.
Frumoasă încercare.
Spuneţi că nu o cunoaşteţi pe Catherine Grant...
Nu aţi auzit niciodată de Catherine Grant...
atunci ce căutaţi într-o poză cu ea?
Ce poză?
Avem o poză cu clienta dumneavoastră şi victimă.
Putem vedea poză?
Bineînţeles.
Ai văzut-o nu? Ea e?
Da.
Chiar nu-mi place să fiu minţit în faţă.
Vreau să ştiu unde era,
cine a fost înainte de Park Avenue,
şi de ce relaţia ei cu Catherine
trebuie să fie un secret.
O solicit în fiecare zi dacă e nevoie.
Cu ce?
Cu trecutul ei inexistent, în primul rând.
Da, păi, noroc cu asta, căci în caz că
nu ai observat, într-o secundă
ar fi închis totul acolo.
Îmi pare rău dacă nu eşti de acord cu tactica mea.
Ce tactica? Să aduci vorba de dovezi pe care nu le ai?
Stă acolo şi ne minte.
Dacă am o şansă, o să profit de ea.
Nu minte ca să se joace cu ancheta ta.
Toată viaţa ei e o minciună.
Îmi pare rău dacă e o
mare şi întunecată drama în trecutul ei
pe care ea, şi se pare că şi tu, vă e teamă să o răscoliţi.
Tot ce încerc să fac, dacă m-ai asculta,
e să-ţi spun ce o să meargă şi ce nu
într-o anchetă criminalistică. Asta e tot.
Ce faci tu e să-ţi aduci
trecutul, durerea,
şi dacă îţi aduci aminte, asta e exact ceea ce te strica.
Du-te naibii!
Asta e tot deocamdată.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Fir-ar.
Henry, nu?
Ai găsit-o pe Wendy Wilson în sistem?
Nici un noroc. Nu avem amprentele ei.
Acum le avem.
Doamna Wilson... Carrie Weels.
Aveţi un minut?
Avocatul meu m-a sfătuit să nu vorbesc cu poliţia.
V-am spus deja, nu o cunosc pe femeia aceea.
Nu sunt de la poliţie,
şi nu sunt aici să vorbim despre Catherine.
De fapt...
aş vrea să vorbim despre Mallory Evans,
Nu am nimic de spus despre Mallory Evans.
Mă surprinde.
Mă surprinde, pentru că... Cred că ea este o...
femeie foarte impresionantă.
Născută în Ohio.
Mama alcoolică.
Abuzata de tatăl vitreg.
A fugit în New York fiind încă adolescentă.
A cunoscut nişte persoane nepotrivite.
A făcut nişte lucruri rele.
A primit şi un cazier.
Prostituţie.
Dar a ieşit din asta.
Şi-a schimbat numele.
A primit o educaţie.
O carieră.
Şi acum...
ea e pe cale să se căsătorească cu un avocat de succes,
care, trebuia să spun, arata foarte bine în Prada.
Sună ca o viaţă bună.
Sunt rare persoanele care pot face ce a făcut ea.
Ce ai făcut tu.
Cum spui tu.
Prietena ta, Catherine,
şi ea a avut o viaţă grea, nu?
Viaţa mea a fost grea.
A ei e fost un dezastru.
Adevăratul ei nume era Olya.
Din Minsk.
Am crezut că e o glumă prima dată când am auzit.
A venit aici când avea 15 ani.
Nişte ruşi i-au promis un loc de muncă.
Au vândut-o unei familii.
Era menajera pentru un individ şi nevasta lui.
Nevasta obişnuia să o bâtă când scăpa vasele pe jos.
Şi bărbatul...
jegul a făcut ce fac jegurile
fetelor de 15 ani care nu au cine să le protejeze.
A scăpat în cele din urmă.
Lucrăm amândouă într-un club în Woodmere.
Au luat pe sus tot localul, ne-au pus într-un grup împreună...
ceva cu 12 paşi.
Am încercat să o ajut, ştii,
să găseşti un loc de muncă, un loc, un bărbat decent.
A mers... ceva vreme.
E bine.
Şi apoi?
M-a sunat, bucuroasă.
A spus că a găsit un tip.
Ce tip?
Tipul bătrân din Long Island.
Vroia să-l şantajeze.
Îi cerea din ce în ce mai mulţi bani.
Apoi m-a sunat la Steve, şi asta a fost.
I-am spus că e pe cont propriu.
Am spus că vom fi mereu acolo una pentru alta.
Nu am putut.
Wendy, care era numele tipului,
cel pe care îl şantaja?
Nu mi-a sps numele lui.
Tot ce ştiu e că l-a găsit la serviciu.
Când a fost asta?
Acum trei sau patru luni.
Nu ştiu numele locului.
Nu-i nimic.
Ştiu eu.
Vreau doar să te mai întreb câte ceva.
Sunt bucuros să ajut oricum pot.
Trebuie să vorbim cu angajaţii tăi mai bătrâni...
e cineva peste 50 sau aşa.
E cea mai uşoară pe ziua de azi.
Hei, Tony.
Ai o secundă?
Ceva important?
Deci, nimeni altcineva de 50, 60 de ani?
E nasol, nu?
Credeam că-l avem.
Scuză-mă. E Jill, nu?
Da.
Al cui birou e asta?
Asta e tatăl lui Ken.
Vine doar miercurea şi vinerea.
- Azi e vineri. - Da, ştiu.
A sunat ieri, a spus că e bolnav.
Pe bune?
Deci îi dădeai bani?
Credea că-i merită.
Cred că da.
Dar trebuia să las ceva pentru familia mea.
Îl avem. ADN-ul bărbatului se potriveşte cu părul
de sub unghiile lui Catherine.
Da, nu cred că avem nevoie de asta.
Tipul a cedat când a auzit
că avem amprentele lui în apartament.
M-am dus să-i spun
că nu-i mai dau.
Şi apoi ce să întâmplat?
Şi-a ieşit din minţi, a spus că o să sune la poliţie.
Şi am încercat ca o calmez, ştii, să o ţin.
Încă îmi pasă de ea.
Dintr-o dată s-a dus spre telefon,
şi am...am luat cuţitul.
Cred că şi eu mi-am ieşit în minţi puţin.
Pleci?
Da.
Deci, aveai dreptate...
în legătură cu Wendy.
Recunoaşte, te pricepi la asta.
Ar trebui să te întorci.
Nu, am terminat.
Nu ţi-am spus înainte asta...
dar de când am găsit-o pe Catherine zăcând acolo,
Eu...
m-am pierdut din nou.
Pădurea?
Da.
Doar că de data asta...
O văd pe Rachel...
trupul ei în apă.
Am fost în pădurea aia de o mie de ori înainte
şi nu am văzut niciodată asta.
Nu pot să fac asta.
Am muncit din greu
ca să ajung la un moment bun în viaţa mea,
şi nu pot să mă întorc la asta dacă înseamnă să renunţ
la tot ce m-am chinuit până acum.
Când te-am întâlnit, totul era despre Rachel.
Dar singura zi care contează cu adevărat,
care poate că are răspunsul, nu ţi-ai putut-o aminti niciodată.
Şi acum începi să reuşeşti.
Nu vezi?
Nu erai pregătită pentru asta, acum eşti.
Şi dacă e mai mult de descoperit,
te pot ajuta.
Dacă mai e ceva de descoperit, o să mă descurc.
Cum, singură?
Sigur, a funcţionat şi înainte pentru mine.
Tupeu şi blackjack?
Crede-mă, asta nu înseamnă "a funcţiona".
Să am încredere în tine?
Da.
Ştii...
am avut încredere de tine şi înainte,
şi, ai renunţat.
Trebuie să plec.
Pe aici, domnule Harbert.
Hei, e Henry.
E Carrie Wells. Ce fel de test ADN
a făcut examinatorul pentru Frank Harbert?
L-aţi vrut ieri,
deci au făcut un test rapid al cromozomului Y
Bine, poţi să faci un STR, PCR întreg
tot ce au? - Da, sigur.
Hei, sunt Al. Lăsaţi un mesaj.
Domnule Harbert?
Ce faci aici?
Unde e toată lumea?
Majoritatea angajaţilor mei au fost cam supăraţi.
Le-am dat noaptea liberă.
Sigur.
E o mare porcărie, ştii.
Am crescut în casa aia.
Am avut o grămadă de dădace,
bone, când eram mic.
Femeia aia nu a fost una dintre ele!
O nebună care încerca să facă un ban.
Da, nu, cred... cred că ai dreptate.
Nu are nici o logică ca tatăl tău a mărturisit.
Nu înţeleg.
Păi, am făcut un test ADN rapid.
Singura problemă e ca rudele apropiate,
obişnuiesc să se potrivească, ştii?
Unde erai în noaptea aia, Ken?
Acasă, dormeam.
Eşti sigur că nu erai la Pizzeria Bella pe strada 35,
din bulevardul 31, bând o ceaşcă de cafea?
Vreau un avocat.
Sau poţi să faci un test ADN.
Nu fac nici un test.
Ce vroiai să fac?
Îl avea la mână.
E un om drăguţ, nu avea să îşi ia singur apărarea.
I-am spus să îi spună "Gata".
Ştiam că nu o să poată să o facă.
Şi l-ai urmărit?
Vroiam să mă asigur.
Vroiam să intru cu el, dar nu vroiam să mă vadă.
Şi ai aşteptat la pizzerie până a plecat,
şi apoi tu... ai omorât-o pe Catherine Grant.
Nu-i mai spune Catherine Grant!
Era o târfă rusoaică pe care am luat-o,
şi aşa ne răsplăteşte?
Nu-mi pasă ce a făcut el!
Ar fi trebuit să tacă din gură şi să dispară.
De ce nu a tăcut şi nu a dispărut!?
Nu ar fi trebuit să vii singură.
Nu a venit singură.
De ce nu m-ai aşteptat?
De ce nu ai răspuns la telefon?
Îl aveam pe vibraţii.
Ştii, având în vedere circumstanţele,
asta s-ar putea să fi fost cel mai murd...
murdar lucru pe care l-am auzit vreodată.
Raymond o să fie acasă într-un minut.
O să fie aşa enervat.
Infirmieră, ştiţi dacă fiica mea vine astăzi?
A spus că va veni.
A spus că nu va reuşi astăzi, Alice,
dar mâine va fi aici cu siguranţă.
E o fată bună, Rachel a mea.
Nu mă uita niciodată.
Poftim.
Mulţumesc, domnişoară.
Cum spuneai că te numeşti?
Carrie.
Şi pe fiica mea cea mică o cheamă Carrie.
E poliţista.
Ştiu.
Carrie...
Detectivul tău drăguţ a lăsat asta la Janine.
Mulţumesc.
Rachel!
Eşti bine?
Da.
Traducere şi adaptare: Miss Monnyy