Nu se mai fac pariuri.
Uită-te la asta.
- Mai dă-mi, nu? - Nu, rămâi aşa.
Să rămân? Am doar 14.
Rămâi.
Tocmai i-ai spus lui Eleanor să ia o carte şi avea 18.
Ai încredere în cu asta. Doar rămâi aşa.
Saul, nu mai fi aşa paranoic.
Nu încearcă să trişeze pentru prăjituri.
În plus, nu sunt bune pentru glicemia ta, nu?
Glicemia mea e bună.
Chiar aşa? E bună?
În dimineaţa asta era 223
Ieri a fost de 220, 245, 262, şi 250.
Asta nu e bine, domnule Wanamaker.
Credeam că azi începi la noul tău loc de muncă.
Se concentrează.
Adună cărţi.
Nu mai fi aşa răutăcios, Keith.
Ai spus ceva?
Nu, nu încă.
21! Blackjack!
Blackjack!
Trebuie să răspund.
O să fiu acolo.
Mă scuză-ţi, pot să vă ajut?
- Sunt cu omuciderile. - Bineînţeles că sunteţi.
Ea e cu mine.
Aici nu e Syracuse.
Lumea e cam băgăcioasa pe aici.
Ţi-am zis că nu mă îmbrac la costum.
- Cum se simte mama ta? - E bine.
Ar trebui să vii să o vezi cândva.
Mereu te-a plăcut.
Nu-mi amintesc să fie chiar aşa.
Deci...
Ce e?
Un cuplu...Joel şi Ann Seiferth,
fiecare a primit un glot în cap şi unul în piept în bucătărie.
- Cine v-a anunţat? - Femeia care lucrează pentru bărbat.
A trecut pe aici când nu a mai apărut la muncă.
- Nina i-a luat declaraÅ£ia. - Hei, Mike.
Detective.
Vreun martor?
Toată lumea e la muncă
încercând să-şi plătească marile lor case.
Sau să le repare.
Se pare că construiesc.
Mediumul a apărut în sfârşit.
Asta însemna că noi putem să mergem acasă?
Unde suntem?
M.E. a stabilit ora morţii aproximativ acum două ore.
Am vorbit cu compania de securitate.
Alarma era oprită şi nu e nicio urmă de intrare prin efracţie.
E, probabil, cineva pe care îl cunoşteau?
Ar putea fi echipa de construcţii.
- De obicei au o cheie. - Pauză de prânz.
În mijlocul zilei...
Uşa putea fi descuiată.
Şi clar sunt semne de luptă.
Soţul are o vânătaie pe faţă.
Şi fi atent... nici o bijuterie şi toate televizoarele lipsesc.
Au tehnologie. Telefoane mobile.
Strângeţi dovezile. Duceţi-le la laborator.
Dacă soţul a încercat să se lupte cu ucigaşul,
am putea să găsim ADN.
Unde e puştiul?
Max Seiferth, şapte ani.
Programul de pe frigider spune că are zi de antrenament.
Protecţia copilului se ocupă de asta.
E un puşti care o să urască baseballul.
Hai să începem cu oricine avea acces în casa
Muncitori zilnici, instalatori, dădace, menajere.
Şi hai să vorbim cu copilul.
Ce e, Carrie?
Iar începem!
Prelata.
S-a mişcat.
Max?
Nu cred că e la antrenament.
Hei, e ok Max.
Joel şi Ann Seiferth.
Ea era anestezista
la St. Michael şi Joel avea un lanţ de săli de gimnastică.
Cine ar vrea să omoare un patron de săli de gimnastică?
Un ce?
E o sală pentru copii.
Ştii, bile cu vopsea...
Sora mea face petreceri pentru gemeni.
Ce avem despre armă?
Una de 9 milimetri.
Ancheta balistică e în cursă. Nici o amprentă deocamdată.
- ADN? - Nu pare să avem vreunul.
Dar despre acces în casă?
Am vorbit cu contractantul, încă încercăm
să găsim câţiva dintre muncitorii zilnici,
dar spun că nu au mai fost acolo de şase luni.
Spun că familia a rămas fără bani,
au pus totul în aşteptare.
Cum rămâne un anestezist fără bani?
Oamenii ăştia nu sunt plătiţi bine?
Nu şi dacă nu lucrează.
Am vorbit la St. Mike.
Ann a plecat de aproape opt luni.
Şi Max?
Ceva nou?
Conform şcolii, era acasă bolnav.
Are două rude în viaţă... o mătuşă şi un unchi.
Sora Annei Liza, şi soţul ei Erik.
E în drum spre noi, e din afara oraşului.
Ştim dacă a văzut ceva?
E în şoc. Nu a scos nici un cuvânt.
Oricum, hai să păstrăm asta pentru noi.
Nu trebuie să ştie nimeni că s-ar putea să fie un martor.
Mike, ocupă-te de finanţe.
Dacă banii erau puţini, hai să aflăm
cât de puţini.
Nina, Roe, ocupaţi-vă de St. Michael.
Mă ocup Al.
Mă duc să vorbesc cu Max.
Eşti sigură?
Da. Sunt bine.
Carrie, orice s-a întâmplat cu sora ta?
Poţi să ne spui. E ok.
Hai să-i mai aducem nişte suc.
Bună, Max.
O să stau jos lângă tine dacă e în regulă.
Ar trebui să te uiţi la partea asta.
E amuzant. E când Steam îşi scoate urechile...
De fapt, nu e chiar aşa amuzant.
Şi tu nu trebuie să te uiţi la asta doar pentru că ei au pus-o.
Poţi să te uiţi la ce vrei.
Cât e ceasul? 3:47.
Poţi să te uiţi la Phineas şi Ferb.
Poţi să te uiţi la Naruto.
Poţi să te uiţi la Bakugan.
Nu, stai, Bakugan e la 4:30.
Ai dreptate.
Aveţi jocuri video?
Ce gen de jocuri video ţi-ar plăcea?
"Angry birds"
Smack talk.
Smack talk?
Oh, smack talk, e... ce e?
E un hamster pe nume Smack.
Înregistrează ce spui.
Te face să suni ciudat.
Sună bine.
Mama mă lasă să mă joc când sunt bolnav.
Bună, Max.
Eu sunt Elaine.
Eu sunt doctor Margulies,
de la protecţia copilului.
Carrie Welles.
Bună.
Eu şi Max tocmai vorbea despre jocuri video.
Nu-i aşa Max?
Chiar aşa?
Detective...
pot să vorbesc cu tine un minut?
Putem să-i mai aducem nişte suc?
Mă întorc imediat, bine?
Tocmai îl făceam să se deschidă...
Ştiu că eşti nouă.
Lasă-mă să încep eu.
Eu sunt Elaine.
Ştii, Elaine a lui Al.
Da.
Ei bine, mă bucur să te cunosc, Elaine.
Şi eu.
Oricum, sunt sigură că făceaţi lucrurile foarte diferit în Syracuse,
dar aici, preferăm să avem un psiholog
prezent în timpul interviurilor cu copiii mici.
Okay. Îmi pare rău.
Nu, e ok. Au trecut zece ani.
Nouă, de fapt, dar ştii, cine tine socoteală?
Îmi pare rău.
Nu, e...hei, s-au schimbat multe, sunt sigură.
Şi tocmai ai ajuns aici.
Fapt pentru care Al e foarte fericit.
Bună.
V-aţi cunoscut. Bine.
Nu mi-am dat seama că rotaţia s-a terminat,
cu săptămâna lungă. Deci...
Se pare că deja am încălcat o regulă, dar acum ştiu.
Ştii, îmi spui o dată, şi nu mai uit.
Aşa am auzit.
Sunt mătuşa lui Max. Unde e?
E chiar aici înăuntru.
E foarte tăcut,
dar e bine. Vă duc înăuntru.
- Da. - Nu mi-am dat seama.
Chiar nu. Ce?
Că era implicată în caz.
- Sunt trei psihologi. - Al, e bine.
Înţeleg că ai o prietenă.
Doar că nu am realizat că e psiholog. Ştiu la ce te gândeşti.
Ce? Psihologul e o pierdere de timp şi bani
şi studiile au dovedit că să vorbeşti despre ce simţi
nu te face să te simţi mai bine?
Nu mă cita la muncă.
Atâtea reguli aici.
Şi apropo, sunt de acord cu tine.
Psihologii nu m-au ajutat niciodată.
Nu m-am băgat pentru terapie gratis.
Vrei să ştii de ce soţia nu lucra?
Un puşti de 19 ani s-a internat pentru o operaţie simplă
şi nu s-a mai trezit. Seiferth era supraveghetor.
Nu a fost vina Annei.
Pacientul a suferit un şoc anafilactic atipic.
E un răspuns alergic rar la anestezie.
Corpul intra în şoc.
Complet imprevizibil.
Dar spitalul nu l-a văzut din punctul ăsta de vedere.
Am încercat să-i conving.
Ca şef de departament, am nevoie de Ann.
Ea e...era... unul dintre cei mai buni oameni ai noştri.
Dar familia pacientului
era vechi susţinători ai spitalului St. Michael.
Au cerut să fie suspendată
până la o anchetă internă completă.
Ciudat e că comisia
tocmai au adus raportul.
Ann a fost declarată nevinovată şi plănuia
să se întoarcă săptămâna viitoare.
Interesantă sincronizare.
Îmi imaginez că familia nu a fost
foarte bucuroasă în legătură cu asta.
Imediat după operaţie,
emoţiile au fost... foarte greu de suportat.
În astfel de situaţii,
familia vrea să învinovăţească pe cineva.
Dar ceilalţi oameni din spital?
Avea duşmani de care să ştiţi?
Nu. Toată lumea o iubea.
Era un model de urmat.
Mulţumesc.
Nu ştiu dacă asta înseamnă ceva,
dar mă tot gândesc.
Ann şi eu ne stimam de o veşnicie.
Am fost la rezidenţiat amândoi.
Am fost la nunta ei.
Dar în ultimele luni,
ea şi Joel au început să aibă probleme.
El juca la pariuri.
Doar sporturi, cred.
Nu am idee cât de rău era sau cât datora, dar...
A menţionat cui îi era dator?
Nu.
Doamne, îmi doresc să fi întrebat.
Ok, mulţumesc. O să vă sunăm noi.
Joel era băgat până în gât.
Majoritatea pariuri în sport.
- Da. Detective. - Hei.
Îmi cer scuze să vă deranjez la lucru.
Mai avem câteva întrebări.
Olivia e cea care a sunat la poliţie.
Când nu a apărut dimineaţa devreme, am ştiut
că ceva era în neregulă.
Am încercat să închid azi,
dar avem trei aniversări,
şi eu nu, nu am reuşit să dau de toată lumea
singură...
Joel ar fi râs.
Îi plăceau foarte mult copiii.
Se pare că ţineaţi mult la el.
A fost un şef foarte bun.
Te lua sub aripa lui complet şi...
Ştiaţi de pariurile lui?
Despre asta credeţi că este vorba?
Aţi auzit vreodată vreun nume sau...?
Nu! Adică, uneori, îi găseam în spate, online,
stresaţi că vreo echipă pierdea.
Dar salariul?
Întârzia vreodată cu salariul, furnizorii, ceva de genul ăsta?
Nimic important.
Afacerea mergea bine.
Chiar şi-a pus la dispoziţie sală
pentru şcoli şi petreceri de aniversare pentru copiii săraci.
Tika, scumpo, suntem într-o sală.
Nu te joci pe telefon acum.
Dar vreau doar să trec la nivelul următor.
Telefon mobil.
E cu un hamster pe nume Smack.
Înregistrează ce spui.
Era acasă, bolnav, în ziua aia, nu?
Mi-a spus că, atunci când e bolnav,
are voie să se joace pe telefonul mamei lui.
Okay.
Am renunţat la telefon pentru apeluri.
Dar Henry a spus că ultima activitate pe telefon în timpul
crimei a fost jocul "Smack talk"
Nepotul meu joacă aia.
Te face să suni ca ciudat.
Ca un hamster, de fapt.
Întrebarea e, în lumea hamsterilor,
a ce va sună asta?
Împuşcături.
A înregistrat crimă.
Stai puţin.
Dar telefonul a fost găsit jos.
Deci, el e sus, joacă smack talk,
aude ceva întâmplându-se în bucătărie,
coboară scările ca să verifice,
vede ce vede,
şi din cauza şocului, scapă telefonul pe jos.
De aceea a fost găsit în fata scărilor.
De unde putea să vadă până în bucătărie
unde au fost găsite cadavrele.
A jucat jocul ăsta tot timpul?
Nu. Vezi, asta e chestia.
Smack talk, apeşi pe ecran,
înregistrează 45 de minute.
L-a văzut pe criminalul. Trebuie să vorbim cu el.
Dr. Margulies a spus că preferă să aibe un psiholog prezent.
Da. E o treabă a departamentului?
Cred că depinde de persoană.
Da, asta mă gândeam şi eu.
Tare.
Mersi.
Auzi, Max.
Te deranjează
dacă mă aşez?
Ţi-am adus jocul
de care mi-ai vorbit, smack talk.
Şi e tare. Provoacă dependenta chiar.
Max?
Mac, asta e jocul pe care îl jucai...?
Lisa? Am ajuns!
Max?
Ce se întâmplă aici?
- Max? Max? - Ce se întâmplă?
Ce faci aici? Ce s-a întâmplat? Max?
Nu s-a întâmplat nimic. Calmaţi-vă. Era bine acum câteva minute.
Stai departe de nepotul meu.
Doar îi puneam câteva întrebări... Nu e...
- Nu. Fără alte întrebări. - Uite, eu...
Ieşi.
Ieşi!
Bine, plec.
Al, îţi spun, când unchiul lui
a intrat în cameră, Max s-a speriat.
Cu excepţia că unchiul a fost într-o călătorie de afaceri
la momentul crime, nu?
La trei ore în Hartford.
Putea foarte uşor să se întoarcă.
Dar motivul?
Poate a împrumutat bani
de la cumnaţi, şi de ajuns e de ajuns.
Poate unchiul Erik chiar e
soţul ca la carte din câte ştim noi.
Ştiţi Palatul Indiei?
E un loc în Vernon.
Cineva din casa victimei a sunat acolo
în fiecare vineri la 6:45... vreau să spun, fiecare vineri seara.
Le place curry?
Nu, le place să parieze.
Vineri seara se pun pariuri pentru sporturile din colegii.
Mă ocup cu asta.
Şi, cum e, "Iau un pui
iar apoi pun 10 puncte pe Ohio"?
Am auzit de lucruri şi mai ciudate.
Roe, ia-o pe Carrie, verifica.
Ce?
Tu te ocupi cu asta.
Nu, şi cu unchiul cum rămâne?
Nina şi Mike o să-l verifice.
Nu. Al, ascultă-mă.
Copilul ăsta ar putea trăi împreună cu criminalul părinţilor lui.
Şi nu e deasemenea posibil ca părinţi lui să fie morţi
şi asta e omul cu care o să trebuiască să trăiască de acum încolo?
Îl vede prima oară după crimă, şi se sperie?
Cât de Dr. Phil din partea ta, detective.
Ok, găseşte-mi ceva... un motiv, o armă.
Mă ocup.
Carrie, ai putea...?
Să spun ceva? Nu.
Astea sunt situaţii complexe, dificile.
De aceea ar fi trebuit să aştepţi...
Să o aştept p Elaine?
A cerut să fie prezentă la fiecare interviu.
Asta pentru că nu are încredere în mine.
A, asta...
Asta pentru că e convinsă că are dea face cu
un detectiv instabil care e atât de tulburat
de o traumă trecută, încât o să-mi saboteze
prima şansă pe care o am.
Nu a folosit niciodată cuvântul "a sabota".
Bine, adevărul:
Ce i-ai spus de mine?
Ce? Nimic.
Bine, poate am spus
ceva despre fanteziile tale paranoice.
Şi, a, da, ştie de faza aia
la staţia de autobuz.
Al, îţi spun că l-am văzut pe copilul ăla.
Când unchiul a intrat în cameră,
a reacţionat ca şi cum i-ar fi fost frică pentru viaţa lui.
Nu inventez asta pentru că sora mea a fost omorâtă. Nu o fac.
Bine, uite, o să ne ocupăm de unchi.
Fără vizite neanunţate la Max.
Bine, bine.
A, şi, era o gară, în Utica
într-o cabină telefonică.
Îţi aduci aminte de alea?
Arăt eu că un om care se pricepe la sport?
Sunt din India.
Aţi auzit de Jimmy Grecul?
Era din Ohio.
Şi tu eşti din Jackson Heights.
De ce sună Joel Seiferth aici în fiecare vineri?
Îi plăcea mâncarea părinţilor mei.
Deci, dacă nu te pricepi la sport,
bănuiesc că nu eşti interesat
de un sfat în legătură cu jocul dintre Alabama- Florida.
Ce ştii tu despre fotbal?
Alabama, distanta totală pe meci împotriva echipelor AP,
221 yarzi, împotriva echipei BCS, 167.2.
Procentaj complet...
Cine eşti tu?
E un sfat foarte bun.
Ok, poate îl cunoşteam.
Cât îţi datora?
Până a ajuns la mine, avea deja probleme.
nu mai avea nici un ban.
Îmi dădea bunuri de valoare: ceasuri, butoni
şi apoi, acum vreo două săptămâni, a apărut cu o sută de mii
şi vroia USC contra Arizona.
De unde a luat banii?
E, asta e problema.
I-am spus să nu se ducă la tipul ăsta.
Sincer,când Arizona a marcat golul ăla care a dus la moarte subită,
primul meu gând a fost la rotulele lui Joel.
Sami...un nume?
Şi sfatul meu?
Ce ai pentru Alabama- Florida săptămâna asta?
Florida are avantajul câinelui de şase puncte.
Cu excepţia adevăratului câine.
Fundaşul Alabamei.
Oh, haide! Asta e sfatul meu?
Omul e din Tacoma.
Nu poate să joace în căldură.
Bine, fie.
Dar eu nu v-am spus niciodată asta, pentru că dacă se afla
că vi l-am dat, nu o să mai am buza.
Kunis. Tom Kunis.
Înainte am vorbit cu Carrie,
să nu-l mai vadă pe Max fără supervizare.
şi că cred că a fost o prostie
să o las aproape de băiat.
Şi acum... Nu ştim ce s-a întâmplat.
Pentru că nu eram acolo.
Pentru că nu eram acolo,
poate a fost unchiul cel care l-a speriat.
Chiar crezi asta?
Poate experienţa ei o face pe Carrie exact
persoana potrivită să vorbească cu el.
Se presupune că nu trebuie să-i iei apărarea fostei
în fata actualei tale prietene.
Elaine...
E un motiv pentru care eu şi Carrie nu lucrăm.
Mi-aş dori doar să nu fi fost aşa frumoasă.
Da, Mike.
Se pare că unchiul are un permis de port armă.
L-am verificat cu colegul meu la divizia de licenţe.
E un beretta px4 de 9 milimetri.
La fel ca arma crimei.
Da, eu şi Carrie vorbim cu el acum.
Grozav.
Ce ţi-am spus?
Domnule Newsome. Max e înăuntru cu soţia mea.
Am reuşit în sfârşit să-l facem să mănânce ceva.
Nu suntem aici pentru Max.
Vrem doar să vă punem câteva întrebări
despre o armă pe care aţi cumpărat-o.
Ce?
Ce-i cu asta?
Acum aveţi un copil în casă
şi am vrea să-l vedem.
Ştiţi, să fim siguri că e încuiată în siguranţă.
E în siguranţă, bine?
Nici măcar nu e în casă.
Atunci unde e?
Am împrumutat-o unui prieten.
Vecinul lui a avut o spargere.
Cât de convenient.
Vance Williams, Orange, New Jersey.
Vreţi să-l întrebaţi?
Ce v-a făcut să vreţi
să cumpăraţi o armă de la bun început?
Să-mi protejez soţia.
Acum doi ani, a fost agresata la muncă.
Asta pare cam extrem, nu?
Vreau să spun, majoritatea oamenilor, doar merg la resurse umane.
Am terminat aici.
Domnule Newsome... Îmi chem avocatul.
Domnule Newsome.
E un para legal.
E la Claman şi Somerstein în oraş.
Nina, vezi ce poţi să descoperi despre armă.
Hei, Mike?
Da? Băieţii cu cablul...
De obicei poarta astea, curele mari, vechi, nu-i aşa?
De obicei.
Da, aşa cred.
Mă descurc. Nu.
Nu poţi...
Bună colegă!
Te superi dacă vorbesc cu tine o secundă.
Care-i treaba?
Sunt de la NYPD, de fapt.
Mă întrebam dacă pot să văd
ce ai în geanta aia.
Las-o jos!
Mersi.
Kunis.
Domnule Kunis.
Detective Saunders, ce faceţi?
Îmi aduci talente noi?
Nu sunt chiar aşa flexibilă.
Detectiv Inara.
Tipul ăsta, e un prieten de-al tău?
Nu l-am mai văzut până acum.
Şi nici n-o sal mai vezi din nou.
A încercat să elimine un martor azi.
Nu i-a mers chiar bine.
Ce păcat.
Ştim că nu îţi place să-ţi murdăreşti mâinile
şi că Joel Seiferth îţi datora 100 de mii de dolari.
200, de fapt.
Apoi el şi soţia lui
au fost găsiţi morţi în bucătărie.
Am citit despre asta.
Păcat.
Poate nu ne-am văzut faţa în faţă
la data plăţii, dar eu şi Joel eram bine.
Ţi-a plătit înapoi?
200 de mii.
De unde a luat banii?
Atâta timp cât sunt verzi nu pun întrebări.
Dar vă spun...
Toată treaba aproape că m-a făcut să cred din nou în dragostea adevărată.
Cum aşa?
Soţia...
A venit şi i-a adus chiar ea.
Lui Kunis? De ce ar fi făcut asta?
Probabil nu a avut încredere în el că nu o să-i joace.
Dar 200 de mii... de unde a făcut rost de atâţia bani?
Nu a mai lucrat de opt luni.
Nu îşi permit nici măcar televizoare.
E doctor.
Ar fi putut să vândă medicamente sau să vândă reţete.
Sau poate Ann era ţinta?
Şi acum e şi Max pentru că canalul şase a lansat povestea.
Îi duc pe toţi într-un hotel.
Unde suntem cu unchiul?
Are o amendă de când era boboc în liceu,
şi multe tichete de parcare.
Nu se potriveşte cu asta, Al.
Adică cine angajează un asasin ca să împuşte în propria casă.
Dar tipul ăla?
E tot un John Doe
Camioneta era furată.
Avem o urmă pe armă.
Hei, Nina.
Tocmai am vorbit cu fostul angajator al mătuşii.
Newsome a denunţat o agresare acum doi ani,
şi am luat arma înapoi de la prietenul de familie.
Ceva?
Teste balistice preliminarii sunt negative.
Scuze. Îţi spun când M.E. are un rezultat final.
Mersi.
Se pare că povestea unchiului Erik se verifică.
Doamna asta a făcut rost de 200 de mii de dolari.
Să aflăm de unde îi are.
Te-ai întâlnit cu tipi pentru trauma încă?
Mai târziu.
Nu e ca şi cum nu am mai fost aşa înainte.
Dacă ai nevoie de ceva, spune-mi.
De fapt, am nevoie doar de un lucru în ultimul timp.
Progres.
Dacă vrei, Johnson are nevoie de un om
în legătură cu plutitorul pe care l-au găsit sub stânci.
Abia am început şi deja vrei să scapi de mine?
Vreau doar să mă asigur că eşti bine.
Ceva nou?
Nu.
Acelaşi lucru.
Îmi amintesc că eram cu cadavrul lui Rachel,
am auzit un zgomot, m-am întors, am...
văzut un bărbat deasupra mea, nu-i pot vedea faţa.
Sunt prinsă.
Vei scăpa.
De asta eşti aici.
Da.
Mulţumesc pentru asta.
Poate că vă îmbrăcaţi mai bine aici
dar cafeaua e la fel de proastă ca în Syracuse.
Am raportul final
Arma unchiului nu e arma crimei,
dar cât am fost aici,
M.E. vroia să văd altceva.
Asta e corpul ucigaşului nostru. Uitaţi-vă puţin.
Cicatrice de operaţie.
Transplant?
Tipul şi-a vândut un rinichi.
De unde ştim că nu a fost doar o boală de rinichi?
Da, şi eu am întrebat acelaşi lucru,
dar se pare că asta ar fi apărut la ambii rinichi.
Dar la tipul ăsta... celălalt e curat.
Anestezie.
Am crezut că e vorba de droguri, dar, bineînţeles, trafic de organe.
Da, ME spune că oamenii plătesc
peste 400 de mii cash pentru un rinichi.
Piaţa neagră. E vorba de mulţi bani.
Mulţi oameni disperaţi.
Toată treaba cu camioneta... neglijenţa.
Tipul nu era profesionist.
Bine, deci, cine l-a angajat?
Cineva care îl ştia din lumea aceea.
Ştia că are nevoie de bani.
Asta e.
La sală.
Au pozele astea
de la petreceri pe perete, bine?
Unul dintre tati
avea o cicatrice la fel.
Sună acolo.
Vezi dacă pot să-l identifice.
Hai să-l găsim pe tata.
De un an nu-mi găsesc de muncă.
Am fi pierdut totul.
Apartamentul, totul.
O ştiaţi pe doctora Seiferth?
Nu, nu cred.
A, doctora Ann.
Da, sigur. E un înger.
Petrecerea lui Daniel...
Ea şi domnul Jeal i-au făcut-o după operaţia mea.
A fost o petrecere foarte frumoasă.
Sunt bine.
E ca şi cum nu s-ar fi întâmplat.
Domnule Banico, nu aveţi probleme, bine?
Vreau doar să ne dă-ţi nişte informaţii.
Când vi s-a făcut operaţia?
Poliţia.
Toată lumea jos şi faceţi linişte.
Actele.
Le-am luat.
Stai cu spatele. Dă-mi mâinile.
Adu paramedicii aici.
Vreau un avocat.
Da, o să ai nevoie de unul.
Uite.
Nici o listă de pacienţi, dar am găsi o factură de telefon
şi toate telefoanele sunt la St. Michael.
Clinica era în parcul Rego.
Ăştia sunt doctorii pe care i-am identificat din intrarea în forţă.
Sunau la spitalul ăsta.
Îmi pare rău. nu cunosc nici un nume.
Singurul lucru la care mă gândesc e că noi
ne-am aliat cu All Saints.
E o legătură între spitale.
Şi am luat câţiva din doctorii lor.
L-aţi cunoscut pe doctorul Raker.
Da, cel care
a înlocuit-o pe Ann.
Da. E foarte bun,
dar câteva departamente au avut probleme.
Crede-ţi că putem să obţinem o listă cu doctorii aceia?
Şi toţi cei prin a căror expertiză
ar putea ajuta la transplantul de organe.
Da, sigur.
O să-i spun secretarei să vă dea acea listă.
Sunt acasă.
Max?
Ce se întâmplă aici?
Ce se întâmplă?
Max?
Sunt acasă!
Max?
Sunt acasă.
Frumos avion, domnule MCcardle.
E singura mea extravagantă.
O ţin la Teterboro.
Da, ştiţi, când eram mic,
nişte prieteni de familie obişnuiau să ne ia în zboruri.
L-aţi dus vreodată pe Max?
Da, l-am dus, de fapt.
Am fost toţi până al Cape şi înapoi.
I-a plăcut foarte mult.
Da, sigur. Un băieţel.
Şi băieţi mai mare. Mă duc mâine acolo.
Dar o să rataţi înmormântarea.
Da, ştiu.
A fost nebunie cu fuziunea.
I-am promis soţiei mele că o duc pe plajă în Virginia.
Ce păcat.
Tu şi Ann eraţi aşa de apropiaţi.
Am vorbit cu personalul şi pacienţii
De la clinică; nimeni nu îl ştie pe doctorul Mccardle.
Probabil nu a pus niciodată piciorul acolo.
Luăm un mandat, şi îi verificăm casa, biroul.
Ceva o să apară.
Ştiu, judecător, mandat, dovezi.
Aşa faceţi voi aici, nu?
De fapt e: judecător, motiv, mandat de percheziţie.
Şi din păcate
Nu putem să ducem ce e în capul tău la un judecător.
Dar motivul?
Odată ce a plătit
datoriile soţului ei, a vrut să renunţe.
Asta s-ar potrivi cu ce a zis Banico.
Se pare că operaţia prietenului lui
a fost anulată acum o lună pentru că nu mai aveau un anestezist.
Deci Mccardle a ucis-o pentru că avea nevoie de ea?
Poate nu a plănuit să o omoare.
Şeful departamentului de anestezie face vizite cu pistolul?
Nu, dar şeful
reţelei de vândut organe o face.
Deci se duce acolo să-i spună
că are nevoie de ea să o facă în continuare?
Da, iar ea spune nu, că vrea să renunţe.
Îl ameninţă să, nu ştiu, să facă totul public.
Soţul intră, aude ce se întâmplă,
Mccardle intra în panică, îl împuşca.
Trebuie să o împuşte şi pe ea.
Şi ştia de pariat, aşa că le da fiecăruia
un glonţ în frunte, ca să pară un asasinat.
Chestia e că, chiar dacă e implicat în toate astea,
tot nu putem să-l legăm de crimă.
Max poate.
Ar trebui să intri acolo.
Eu?
Credeam că sunt cea instabilă
care nu avea voie pe lângă copii.
Suspectul nostru e în drum spre Virginia.
Avem nevoie de mărturia băiatului ăluia.
- O să vorbesc cu Elaine. - Nu, nu nu.
O să vorbesc eu cu ea.
Vina mea, slujba mea, okay?
Cum merge acolo?
După cum vezi, o să dureze ceva timp.
ceea ce înţeleg că nu avem.
Al spune că aveţi un suspect.
Da.
Cât de sigură eşti?
Foarte.
Dar avem nevoie de Max să-l identifice.
Uite, Elaine, ar trebui să-mi cer scuze...
Nu, eu ar trebui.
Când Max a reacţionat aşa,
am crezut că i-ai spus tu ceva.
A fost neclar şi nedrept.
Carrie, el e
într-o stare foarte delicată.
Ştiu.
Am fost acolo.
Vin în camera cu tine?
Absolut.
Hei, Max.
Şti ce am urât mereu?
Nu au fost niciodată supereroi-femei bune.
Şti?
Poţi să te gândeşti la vreuna?
Măcar una?
Mystique.
Foarte rea.
Nu se pune.
Wonder Woman?
Wonder Woman.
Bine, asta merge.
Dar e cam plictisitoare, nu?
Adică, mereu mi s-a părut cam plictisitoare.
Eu şi sora mea, obişnuiam să inventăm proprii noştri supereroi.
Era destul de tare.
Că, de exemplu, puteam să alerg foarte repede
sau puteam să văd cu super-viziune,
sau puteam să aud cu super-auzit.
Şi...
Îl prindeam întotdeauna pe omul rău.
- Da? - Da.
A fost o dată
când nu am reuşit... a fost destul de groaznic.
Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu.
E ca şi cum...
Toate super-puterile mele... doar au dispărut
şi eram foarte speriată.
A murit cineva?
Dă
Cine?
Sora mea mai mare.
O iubeam.
Şi am plâns mult.
Chiar aşa?
Îi vreau pe mama şi tata înapoi.
Nu vreau să fie morţi.
Ştiu.
Ţi-au mai revenit vreodată puterile?
Da, s-au întors.
I-ai prins pe băieţii răi?
În majoritatea cazurilor.
Azi, am nevoie de tine.
Eşti bine, Max?
Nu te grăbi.
El e.
Ce număr?
Numărul 3.
Bună treabă.
Hei, eu...
Îmi pare rău.
A, tu doar...
tu doar îţi făceai treaba.
E atât de mic.
Poate o să uite
Sper.
Şi doar pentru că nu mai sunt atât de mult aici,
nu înseamnă că te-am uitat.
Încă voi veni să te vizitez mereu.
Da.
Ar fi drăguţ.
Bine.
Ştii că te iubesc foarte mult?
Bine.
Carrie?
Şi eu te iubesc.
O secundă!
Poftim.
Ţi-am spus că se va potrivi.
Pot să o păstrez?
Da.
Hai să salvăm lumea!
Traducere: Deys Scott