Nucky mi-a fost ca un fiu.
- Însă tu eşti adevăratul meu fiu. - Şi?
Tu o să recâştigi Atlantic City pentru amândoi.
- Suntem pregătiţi pentru McGarrigle? - La mine acasă, luni seara.
- Ne eşti tare de folos, Nucky. - Mă bucur să pot ajuta.
Ai împuşcat un alb în gât.
Iar eu am patru de-ai mei, morţi în depozit.
Înţelegi că sunt singurul care te apără de mulţimea care te vrea mort?
Va asigur că nici eu, nici şeriful Thompson
nu vom precupeţi niciun efort până când acei laşi mascaţi
vor fi aduşi în faţa justiţiei.
Coloraţii trebuie să primească o lecţie şi noi le-o vom preda.
Herman Dacus tocmai a murit din cauza rănii de la gât.
Găseşte-l pe Chalky şi arestează-l pentru propria-i protecţie.
- Nu-ţi mai face atâtea griji! - Trebuie să ştiu ce se întâmplă, Lou.
Chalky a ieşit din joc. E un început destul de bun.
Întregul depozit e al nostru.
Vreau să te întâlneşti cu guvernatorul, să-ţi faci câteva relaţii...
La New York, la Philly.
- Ce-i asta? - E de la Nucky.
E un dar de nuntă.
Ieri dimineaţă, acasă la Chalky, n-ai văzut nimic suspect?
S-a întâmplat după ce am plecat.
- Ce naiba se întâmplă? - Numele meu e Solomon Bishop.
Suntem de la Procuratură.
Sunteţi arestat pentru fraudarea alegerilor.
Traducerea şi adaptarea: Shadow & Felixuca
www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
BOARDWALK EMPIRE Sezonul 2, Episodul 2
Guvernantele primesc doi dolari de căciulă.
Ce ditamai scandalul! Cât timp o să rămânem aici?
- Nu ştiu. - Cum rămâne cu slujbele noastre?
S-ar putea să ne pierdem slujbele pentru treaba asta.
'Neaţa, doamnă.
Bună dimineaţa, Katy, Pauline, Lilian...
- Doamnă... - Dna Schroeder.
- S-au trezit copiii? - Tocmai ce iau micul dejun.
Astea-s ziarele de azi?
Da sau nu?
Oricum o să afle.
PlÃ¢ng de ore Ã®ntregi.
Ce se prevede?
Doamnă?
...În legătură cu vremea.
O să fie cam rece.
Emily trebuie să-şi ia izmenele, iar Teddy, cei mai groşi ciorapi.
Ei au scris. Eu doar am verificat ortografia.
- O să luăm şi cina, dnă? - De ce nu?
În seara acesta... pentru musafirul dv.
Datorită celor întâmplate.
Katy, covorul ăsta trebuie scos afară şi curăţat,
înainte de sosirea dlui McGarrigle şi a celorlalţi musafiri.
- Apartamentul dlui Thompson. - Dl Kessler?
Vai, dnă Schroeder, nu e...
Am văzut deja ce scrie în ziar.
- Ştirile nu sunt exacte. - N-a fost arestat?
E nevinovat. Aşa ceva nu s-a scris.
- Mă duc până la închisoare. - Tocmai ce i se plăteşte cauţiunea.
Domniţă, trebuie să merg. E dezastru pe-aici.
Dl Thompson a reuşit să...
- Doriţi s-o fac acum? - Ce haine ai pe tine?
Sper că înţelegi că eşti într-o situaţie precară.
- Dificilă, nesigură... - Ştiu ce-nseamnă.
- A fost spre propria-ţi protecţie. - Chiar pe scările casei mele?
Unde crezi c-au venit după mine? N-a fost o simplă coincidenţă, nu?
KKK mă pot ataca oricând.
Nu şi atâta timp cât au crezut că te pot ajuta.
Şi-acum, dintr-o dată, au impresia că nu mă mai poţi ajuta?
Ce-ai făcut în noaptea alegerilor?
Eram la subsolul bisericii, împărţind bani tuturor negrilor care veneau.
- Şi-n celelalte circumscripţii? - N-am fost şi pe-acolo, nu?
Neary, Boyd, Fleming, O'Neill?
- Neary. - De ce?
O'Neill e de acord cu oricine. Iar Fleming nu-i în stare de nimic.
Însă Neary e un ticălos, încă de când am organizat loteria
pentru bătrânul Oscar Boneau din Georgia.
Ne însoţea la colectări şi nu se sfia să-şi folosească bastonul.
Şi Boyd?
Pui întrebările greşite şi ştii lucrul ăsta.
Niciunul dintre papă-lapte ăştia nu sunt in stare de nimic,
decât dacă sunt forţaţi.
Da, şi cine-ar fi putut s-o facă?
- Isaac Ginsburg? - E avocatul meu.
El ţi-a plătit cauţiunea.
Şi eu?
Chalky, ai răbdare. Doar atât îţi cer.
Te rog.
O să-mi aduc propriul avocat evreu de la Camden.
Nenorocit "precar".
N-o să mă prefac că o să cred că-mi vrei binele.
N-o să te insult în halul ăsta.
Pentru că, înainte de orice, te respect...
Îţi respect judecata şi tot ce-ai realizat.
Eşti mult mai deştept decât credeam.
N-am mai vorbit până acum.
- Îl cunoşti pe Charlie? - Avem un prieten comun.
Ai auzit, Charlie? Discreţie.
Charlie s-a decis să nu vină la această întâlnire.
A crezut că prezenţa sa o să creeze probleme.
Ştii ce i-am spus?
Să nu las trecutul să-mi afecteze viitorul.
Cu toţii învăţăm, dle Rothstein.
Şi ce-aş putea învăţa de la tine, dle Darmody?
Că lucrurile se schimbă în Atlantic City.
Dacă doriţi să intraţi în afaceri cu băutură de calitate,
la un preţ rezonabil şi într-o cantitate suficientă,
vă pot face rost de marfă.
Tu, personal?
Eu, partenerii mei...
Îmi extind afacerile şi sunteţi exact genul de client
pe care-l caut.
- Şi Nucky Thompson? - Nucky mi-e ca un tată.
Şi eu am un tată. Abia dacă m-a salutat în cinci ani.
Îmi pare rău.
- Cine eşti, dle Darmody? - Poftim?
Te îmbraci elegant,
ai o cravată de mătase şi ai o ofertă îndrăzneaţă.
În urmă cu un an, erai un tâlhar în pădure.
- Cine eşti? - Sunt un om de afaceri.
Veteran de război. Tocmai ce m-am însurat.
Felicitări.
Am şi-un fiu de aproape patru ani.
Carul înaintea boilor...
- Aveţi copii, dle Rothstein? - Nu.
Însă mi s-a spus că mereu spun lucruri neaşteptate şi amuzante.
Îţi mulţumesc c-ai venit la mine. Te aplaud pentru îndrăzneală.
Îţi dau cuvântul meu că nimeni n-o să mai audă despre oferta asta.
- Ce înseamnă asta? - Te conduc eu.
Dle Darmody?
Nu ţi se pare ciudat că niciunul dintre noi
n-a menţionat că Nucky Thompson şi-a petrecut noaptea în închisoare?
- Serios? - Fraudă electorală, se aude.
Se pare că lucrurile se schimbă mai repede decât credeam.
Darmody, lui A.R. Nu-i place să spună "nu".
Nu-i place nici să spună "da".
Doar dacă e neapărat necesar. Joci poker?
Din când în când.
Lui Meyer îi place.
Treci mai târziu prin centru. Bagă-te la joc. Eu o să fiu acolo.
Asta-i ideea ta de înscenare? Iisuse...
Am crezut că eşti un om de afaceri.
Nici nu înseamnă că sunt un papă-lapte.
Ştii ceva? Ia mai du-te şi mulge o vacă, fermierule.
Charlie!
Spune-mi adevărul în faţă, bine?
Meyer crede c-ar trebui să vorbim.
Sunt indicaţiile directe ale guvernatorul Edwards.
De unde ştii?
Poliţiştii ăştia sunt oamenii lui Edwards.
Şi ce vrea cu noii săi poliţişti? Vrea să facă impresie.
- Şi să-l impresioneze pe Bishop. - Procuratorul.
Omul care va încerca din răsputeri să te bage la închisoare.
- Poftim. - N-am nimic.
Spune-mi că-i sărac dar cinstit.
S-a căsătorit cu o femeie săracă şi şi-a fixat salariul la un dolar pe an.
Deci nu e sărac. Cât despre cinste...
Dacă vrei să vorbim despre actul de acuzare,
încă n-am o copie a documentului.
Însă am aflat de la un funcţionar de la tribunal
că corăbiile tale se scufundă.
De la cine ai aflat?
Martorul secret numărul unu şi generosul sau amic...
martorul secret numărul doi.
Vor depune mărturie că au cunoştinţă directă
de abuzuri electorale generalizate
din circumscripţiile din regiune, în data de 2 noiembrie.
E vorba, printre altele,
despre intimidarea electoratului, fraudă, furtul urnelor de vot şi mită.
Au venit şi reporterii. Vrei un avocat de partea ta?
Aşa ceva ar face cineva vinovat.
Mă apuc de treabă.
Dna Schroeder a citit ziarul.
- Şi copiii? - N-a spus nimic despre ei.
Poliţia mi-a interzis accesul în apartament.
Au fost oameni care-ţi atingeau lucrurile, în feluri jignitoare.
Nu i-am putut opri.
N-am şi propriul meu birou?
Dle, o doamnă e aici.
Dl Thompson?
Nu, dnă. Sunt Solomon Bishop, procurorul adjunct din New Jersey.
- Când se va întoarce dl Thompson? - Citiţi ziarele, dnă?
Duminica, doar după ce vecinii termină de citit.
Poate îl puteţi "împrumuta" şi astăzi. Dl Thompson a fost arestat.
Dumnezeule! Pentru ce?
O să vă spună vecinii.
Da, desigur. Doar că...
Mi s-a spus că pot veni aici şi că dl Thompson mă va ajuta.
- Am doi copilaşi... - Îmi pare tara rău, dnă.
Am venit aici din parcul Bungalow.
- Daţi-i un pahar cu apă. - Mulţumesc.
Pot să merg până la toaletă?
Cred că e însărcinată, dle.
- Bine. - Pe aici, dnă.
Uite-l! Nucky! Nucky!
De Crăciun... Un om e faţa judecătorului.
"Onorată instanţă", spuse el.
"Doar mi-am făcut cumpărăturile de Crăciun."
Judecătorul spune: "Aşa ceva nu e împotriva legii."
Omul răspunde: "Ba da, dacă o faci înainte să se deschidă magazinul."
Asta se întoarce la Cantor, rapid. Era o tinerică...
N-am venit să ne spui glume, Nuck.
Nu? Şi nici nu v-am spus cea mai tare glumă.
Şi anume, că anumiţi oameni din Trenton, cred că e amuzant
să iroseşti banii contribuabililor pe o răzbunare politică frivolă.
Aceeaşi oameni din Trenton nu suportă ideea
că există un loc unde un om muncitor, familist,
până şi un cetăţean de culoare, îşi poate lua soţia şi copilul...
Desigur, însă ce legătură au astea cu fraudarea alegerilor?
Nu-i vorba de nicio fraudă, Harold.
E vorba despre unii care nu ştiu să piardă.
Cât de corupt e oraşul ăsta, Nuck?
E vreun om cinstit în Atlantic City?
E vreun reporter nebăut la "The Philadelphia Inquirer"?
At fi ceva nou şi pentru mine...
Haide, Nucky. Cum ai măsluit alegerile?
- Mulţumesc. - Nu ne-ai spus nimic.
Până unde merg toate astea? Cât de mult eşti implicat?
N-o să fiu judecat de presă.
O să mă folosesc de acelaşi sistem judiciar care mi-a întors spatele
şi o să arunc toate mizeriile astea...
La gunoi. Gata, băieţi, scrieţi asta.
Da, însă e oraşul lui Nucky, Eli.
Şi cine l-a condus înaintea lui?
Nucky a fost la mâna lui Commodore.
Aşa ceva nu se uită.
Asta era ideea. E jocul celor tineri.
Nu vreau să spun că "Commodore"...
- Câţi ani ai, Damien? - "Commodore", eu...
Câţi ani ai?
38, dle.
Şi el crede în tot ce e nou?
Ridică colţul ăla.
- "Commodore"... - Ridică-l!
Deasupra capului.
Dă-l încoace.
Şi ai doar jumătate din anii mei!
Sper că m-am făcut înţeles.
Aţi venit cu toţii.
Să înţeleg că avem aceeaşi părere despre un anume individ...
Aroganţa, egoismul, dispreţul...
Lasă-mă pe mine s-o încasez pentru ce s-a întâmplat de St. Paddy.
Aşa lucrează el, Jim. Apoi, le zâmbeşte puţin, şi totul e iertat.
Mi se face rău.
Şi e neam cu mine.
Erai un pici de 14 ani, când mi-ai stat prima oară pe genunchi, nu, George?
N-am uitat, "Commodore".
Am condus şareta aceea de la gară până la motel.
- Totul s-a legat, nu? - Şi aşa o să fie din nou.
Nucky Thompson o să aibă şapte ani de ghinioane.
Iar cei ce vor fi de partea sa vor avea pare doar de nenorociri.
Abia a fost inculpat. Iar Nucky e tare şmecher...
Dacă vorbim despre...
- Să i-o tragem pe la spate? - Ce-mi place de ăsta.
Cum putem să fim siguri? Toţi avem familii.
Ce mai face familia ta, Damien? Le place noua casă?
A fost un accident.
Nu-i aşa?
Nucky Thompson merge la închisoare din cauza lui Jim Neary şi...
Patrick Ryan, dle.
Mărturiile martorilor îl implică, fără drept de apel...
Ne alegem şi cu băutura.
Cum o să vă ocupaţi de băutură, dle?
Cine-i preşedintele clubului de yacht?
- Dvs, "Commodore". - Cu legături puternice la Paza de Coastă.
Ce transportăm noi, intră, ce transportă Nucky, nu.
- Îl cunoaşteţi pe fiul meu. - Jimmy o să fie şeful?
- Categoric. - Puştiul e erou de război.
- Cum rămâne cu Chalky? - Negroteiul a fost castrat.
Totul depinde de noi.
- La naiba, n-o să fie uşor. - Nimic important nu e uşor.
Însă întrebaţi-vă pe voi înşine:
Când daţi nas în nas cu destinul,
vreţi să fiţi ursul sau vreţi să fiţi vânătorul?
Maybelle are o doleanţă.
- Amorezul ei. - Samuel?
- Vrea să sune acasă. - Când vrea s-o facă?
- Când îţi convine? - Peste câteva zile.
Aştept sfaturile avocatului.
- E competent? - E un gentelman evreu.
Lester a insistat să te viziteze.
- Nu-i locul potrivit pentru el. - Aşa i-am zis şi eu.
S-a gândit c-o să-ţi placă să citeşti ceva.
Da... E una bună.
Spune-i că tatăl său îi mulţumeşte.
Şi c-o să-l văd în curând.
- Dnă White, mă tem că... - Desigur.
Albert... Te aşteaptă o familie care te iubeşte.
Iubita mea.
Măi să fie.
Cine-i domniţa?
- Îţi place de ea? - Sigur.
Păi, Buck,
o să-i spun nevestei mele, data viitoare când o văd.
N-a vrut să te jignesc.
Dacă tot am doi ochi, de ce să nu-i folosesc?
Aşa o fi...
Mă cheamă Dunn Purnsley, am venit vineri, de la Bawlmer.
Nu mai spune?
40 de dolari din buzunarul unuia, l-am înjunghiat pe celălalt.
Prietene, sâmbătă seara, o să-i folosesc pe amândoi.
- Sper c-a meritat osteneala. - Pentru mine, da...
Aşa să fie.
Ce ai acolo?
"Tom Sawyer."
Nu plecăm nicăieri, aşa că de ce nu citeşti cu voce tare?
Sunteţi pregătiţi să ascultaţi, nu?
Citeşte prima parte. Ce spui?
- Lasă-l în pace... - Negrotei nenorocit ce eşti,
nu vorbeam cu tine.
Discuţia asta e între prieteni.
- Cum te cheamă? - E Chalky White.
Serios?
Habar n-aveam.
Vrei să-mi spui ca avem aici o "maimuţă",
care se îmbracă la patru ace,
cu o gagică albă
şi se crede mai presus decât noi?
Pentru că asta-i cea mai mare prostie pe care-am auzit-o.
Ce ai de spus, cioroiule?
Spun că ai auzit cum mă cheamă.
Iar eu sunt sigur că tu ai auzit cum mă cheamă pe mine.
Dl White.
Trebuie să te mutăm în partea cealaltă. Nu putem amesteca rasele.
Gardian.
Dl Thompson. Ce neaşteptat...
- Enid. - Sunt Eunice.
- Unde e biroul meu? - Acolo.
Vreau să-l suni pe şerif şi pe consilierii fiecărei circumscripţii.
Şi pe primar. Spune-le că-i vreau aici cât se poate de repede.
Eddie o să-ţi dea numerele de telefon.
Continuaţi tot aşa.
Am nevoie şi de-un florar.
O furculiţă mică, în stânga. Şi mai în stânga.
Pregătiţi masa pentru dl Thompson?
Curiozitatea nu e neapărat o virtute.
- Nu, dnă. - Va sta în capul mesei, ca de obicei.
Mamă!
Ce crezi că faci?
Îmi pare rău. Reconstruiam o colivie.
Ăsta nu-i un loc de joacă.
Du-te în camera ta.
Tu treci la locul tău şi gândeşte-te la ce ai făcut.
Aţi înţeles?
Du-te în bucătărie, dragă. Pauline o să-ţi dea ceva dulce.
- Da? - Nu sunt un hoţ.
Deşi am ieşit de câteva ori pe geam.
Cu ce te pot ajuta?
Spune-i dnei Thompson că omul lui John McGarrigle a ajuns.
Hai, du-te, repejor...
Nu există o dnă Thompson.
Atunci, o să vorbesc cu stăpâna casei.
Cu ea vorbeşti.
Mea maxima culpa, domniţă.
Sunt Owen Sleater. Asistentul dlui John McGarrigle.
Ai ajuns cam devreme.
Fiicele dumitale?
Doar cea mică.
Dintr-o dată, e cam întuneric
în groapa pe care mi-am săpat-o.
Ce vrei, dle Sleater?
Cu permisiunea dv, doamnă,
mă sigur că dl McGarrigle va fi în siguranţă diseară.
Nu prea avem obiceiul să ne ameninţăm oaspeţii.
Aveţi ciocanul.
Fiul meu crede că-i o jucărie.
- Şi el unde e? - În camera lui. Are şapte ani.
Atunci nu ne va pune mari probleme.
Îmi permiteţi? Scuze pentru deranj.
De ce n-o laşi baltă?
Vrea să taci din gură.
- Cred că-s răcit. - Atunci nu-mi da şi mie boala.
- Unde trebuie să mă duc? - Te-a adus până aici, amice.
Sunteţi în aceeaşi barcă.
Ce-a făcut Dunn Purnsley?
A găsit locşorul ăla din cap la care nu poate ajunge nimeni.
La naiba, cei trei ani cu lanţuri la picioare
au trecut ca un pui de somn.
Chalky White ştie despre ce vorbesc, nu?
Pun pariu că-i în locşoru' ăla chiar acum,
stând ca-n puf,
cu soţioara numai lapte şi miere, servindu-i legume, friptură
şi citindu-i din "Tom Sawyer."
Nu-i aşa, Chalky White?
- Se poate. - Da...
Aş putea să urc lângă tine,
să-ţi încălzesc femeia cât lingi tu farfuria aia.
Buck, fă ce vrei.
Oricum n-o să fii decât tu şi mâna ta dreaptă.
Aşa se face, domnilor!
Da. O să ne-nţelegem de minune.
Taci dracu'!
- Am întârziat? - Unde naiba ai fost?
- Am venit cum am primit mesajul. - În 90 de minute?
Peste tot sunt reporteri.
Şi anchetatorii ăia băgăcioşi.
Nu-s mândru de mine însumi. M-am ascuns în garaj.
Unde-s toţi?
Spune-mi dacă a încercat cineva să mi te întoarcă împotrivă!
Sunt cu tine, ştii doar!
Suntem parteneri de afaceri! Construim împreună!
Nu te-a abordat nimeni? Nici Neary?
- Nu. - Vreun şef? "Commodore"?
Cât de grav e?
Încă nu ştiu.
- Vor veni după mine? - Ai fost ales primar, nu?
- Tu m-ai ajutat! - Şi tu ai fost de acord.
Nu mai contează ce zici acum.
O s-o scot la capăt, Ed.
Atunci îmi voi aminti cine a venit azi şi cine nu.
Poţi conta pe asta!
Dle Thompson!
Dl Kessler v-a sunat de la celălalt birou.
Vă puteţi întoarce acum.
Nu văd de ce lucrurile trebuie să se schimbe.
- Tuturor le merge bine. - Doar atât vrei de la viaţă, Damien?
- Ce ar mai fi de dorit? - Să fii şi tu bărbat!
- Tu ce ai de câştigat, Jim? - La fel ca toată lumea.
Mai puţine dureri de cap şi mai mulţi verzişori.
Dar Nucky furnizează whisky-ul.
Ce făceai anul trecut? Jafuri, împuşcături pe faleză!
Nu aşa se deţine controlul.
- Şi alegerile. - Le-am câştigat, nu-i aşa?
Prea la mustaţă. Dacă pierdeam, ce făceam?
Nu înseamnă că el trebuie să meargă la pârnaie.
Suntem parteneri în afacerea cu drumurile.
Vom fi în continuare, alături de "Commodore".
Dar e afacerea lui Nucky, bagă-ţi asta în căpăţână!
Nu noi suntem şefii.
"Commodore" îl vrea Nucky împăiat, lângă ursul ăla!
- Şi asta o să se întâmple. - Ce ne împiedică să ajungem lângă el?
"Commodore". Rezolvă el tot, ce crezi?
Omul îşi vopseşte părul!
E-n stare să te devoreze la masa de Crăciun!
- Şi Eli? - El îl are pe Eli, iar Eli e legea.
- Şi puştiul? - Uite cine e tatăl lui!
Dacă pun mâna pe băutură, băieţi, toţi o să-i ridice în slăvi.
Şi cine n-o să fie cu ei, o să aibă noroc
dacă va mai lucra în oraş cu mătura şi cârpa de praf!
Damien?
Spune "te rog" şi "mulţumesc"!
Cum procedăm?
Eu mă ocup de tripou. O să funcţioneze nonstop.
Oamenii din cartier mă ştiu.
Suntem sub protecţia lui AR, aşa că el ia jumătate.
Avem şi alte afaceri.
Rothstein îşi va lua partea şi din ele?
Benny, du-te după colţ şi ia-mi jumătate de kg de halva!
- O să-ţi strice dinţii. - Mi-e poftă.
- Ce naiba a fost asta? - Uneori face chestii ciudate.
Ce puteţi face? Te rog!
Te-ai întâlnit cu AR. E un tip greu de "citit".
La propunerea ta de dimineaţă eu aş fi zis "da".
Da, dar nu ţi-aş fi propus ţie.
Am nevoie de Rothstein, nu de tipul care-i aduce apă.
Ce naiba te-a apucat? Fac şi eu un gest prietenesc...
- Charlie. - ...şi ticălosul ăsta...
Ce, acum suntem prieteni? Dacă te mai apropii de mama...
Amice, m-a implorat s-o fac!
- Domnilor! - Ce naiba o să faci?
Domnilor, mă ocup de o afacere! Da? Da?!
Pot să-ţi spun Jimmy?
Jimmy, Charlie şi cu mine am învăţat multe de la dl Rothstein,
la fel cum tu ai învăţat multe de la dl Thompson.
Dar nimeni nu vrea să fie la nesfârşit învăţăcel.
Eu zic c-avem multe în comun.
Dacă lăsăm deoparte neînţelegerile, putem face lucruri mari.
- Adică? - Am putea fi parteneri.
Noi cumpărăm alcool de la tine şi tu cumperi ceva de la noi.
- Ce anume? - Ne gândeam să aducem heroină.
Când te uiţi ce profituri aduce, devine foarte interesantă.
Dle Sleater, bucătăria pare destul de sigură?
Pare să fie bine păzită.
Katy nu-i în stare să-l întindă cum trebuie.
Nu prea are cărniţă pe ea.
- E "din partea casei". - Mulţumesc!
- Ai călătorit prin ţară? - Cu dl McGarrigle, da.
Strângem bani. New York, Boston, Chicago.
Susţinem cauza celor care se simt încă legaţi de patria-mamă.
"Noi singuri".
Ai cam uitat limba. "Sinn fein".
"Noi înşine". Sensul e mai apropiat.
Oricum, la asta ţinem. Cine altcineva să lupte pentru noi?
Cu ce te ocupi pentru dl McGarrigle?
Cum vezi, pregătesc terenul.
Eram inspector zootehnic înaintea revoltei din Coleraine.
Departe, la nord.
Credeam că tu vii din singuraticul vest.
Din Kerry.
- Mai ai rude acolo? - Nu.
Se pare că sunt aici.
Atunci nu vei fi obligată să-ţi alegi tabăra.
Mă gândeam să începe în dormitor.
Dar m-am gândit că-ţi trebuie biroul.
Sunt nişte vandali!
Vezi asta? E urma de la un pahar!
Damien Fleming. Spune că trebuie să vorbiţi.
Nuck, am încercat să discut cu ei.
Le-am zis că fac o greşeală.
Le-am zis că eşti prea deştept să fii tras la fund de aşa ceva.
N-au vrut să asculte. Se gândesc doar la bani.
Parcă acest "Commodore" le-a făcut un farmec voodoo.
Tot ce ai făcut pentru el, pentru noi... parcă n-ar fi fost.
- Da? - Eşti singur, frăţioare?
Eli.
Cum te simţi când stai la biroul tău fiţos...
de unul singur?
Eli, te rog, ascultă-mă bine!
Dacă-mi spui chiar acum că vrei să te retragi din combinaţie,
o să te ajut.
O să găsesc o cale şi vom cădea la înţelegere.
Sunt pregătit să ascult ce ai de zis.
Dar te voi ajuta doar dacă-mi spui acum.
Pentru că peste un minut va fi prea târziu.
Mai eşti acolo?
Ştii care-i partea amuzantă? Că nimeni nu ia singur puterea.
Altcineva trebuie să i-o dea.
Priveşte în jur, frăţioare. Ce ţi-a mai rămas?
Sunt invitat la cină undeva.
E plăcut să răsuceşti cuţitul în rană.
Vino să-i cunoşti pe oamenii care au "clădit" oraşul ăsta.
Domnilor, şeriful Elias Thompson.
"Pentru noi şi cei ca noi!"
Distinsul senator din New Jersey.
E rău dacă toate cărţile sunt de aceeaşi culoare?
- Joacă poker şi taci! - Egalez.
- Mai pun 300. - Mă retrag.
Potul e de 600.
Ce cărţi ai, frăţioare?
Suită până la nouar.
O să-ţi ajungă de sărbători.
Dă-mi banii!
- Mulţumim pentru vizită! - Vreţi să intraţi în joc?
Noile victime sunt întotdeauna binevenite.
De ce orice jidan trebuie să se dea deştept?
De ce orice macaronar trebuie să fie prost ca noaptea?
O să te-ngrop în scutecul tău!
Benny.
Domnilor, ştiţi că apreciez discuţiile fructuoase şi deschise.
Să le ia dracu'! Respectă termenii înţelegerii!
Şi spune-i şi partenerului tău!
Sigur că da!
Cam pute pe aici. Să mergem!
Hai, unchiul meu trebuie să afle de asta!
- Cine erau? - Reprezentanţii dlui Masseria.
- Cine-i ăsta? - Un grăsan care se dă şmecher.
Crede că e şef pe Lower East Side.
O simplă... neînţelegere.
Ce mai pune la cale golănaşul de Tom?
S-a întâlnit cu micuţa de aici.
Au purtat o discuţie frumoasă.
Ea a cântat la pianul ăsta.
Şi ce scrie acolo?
Scrie... să-ţi iei degetul ăla de sub nasul meu!
Ştii ce nu-mi place la tine?
Costumul ăla de dansator de step,
târfa aia albă cu care te afişezi.
Spui lumii că eşti mai bun decât Dunn Purnsley,
dar o să fii doar încă un cioroi care-nfrundă puşcăria!
Harold C. Madison.
- Cum se mai simte tăticul tău? - Binişor, domnule.
Îţi mulţumesc că ai plătit doctorul.
Noah Hookway.
Dle White.
- Merge treaba în Camera Aurie? - Azi ar trebui să meargă.
Voi vorbi cu ei.
Timothy. Cornelius.
Mama îţi mulţumeşte pentru curcan, domnule!
Bine.
Prinde-l!
- Ţineţi-l! - Întoarceţi-l!
Nenorocitule!
Aşa! Ce-i?
S-a zis cu Purnsley.
Domnule.
- Care dintre voi ştie să citească? - Eu.
"David Copperfield" de Charles Dickens.
Capitolul întâi: M-am născut.
Dacă voi ajunge să fiu eroul propriei mele vieţi
sau dacă acest rol îi va reveni altcuiva...
Nu-ţi place mielul, dle McGarrigle?
Nu mă îndoiesc că e preparat aşa cum trebuie,
dar mă feresc de carnea oricărui dobitoc cu copite.
- Nu ştiam de preferinţa asta. - Nu-i o preferinţă, doamnă.
E un principiu de neîncălcat.
Aş zice că şi John e un tip drăcos.
Te înşeli. N-am nicio legătură cu el.
- E o provocare, în oraşul ăsta. - Ce vrei să spui?
Dl Moran vorbeşte despre reputaţia sa de "oraş al plăcerilor".
Toată ţara asta a căzut pradă indecenţei şi depravării.
Încă un lucru care nu-i pe placul dumitale.
Nu mă priveşte.
Eu lupt să-i gonesc pe invadatorii englezi
de pe un teritoriu pe care l-au ocupat 800 de ani.
Şi vă asigur că vom reuşi, chiar dacă vom sfârşi martiri.
Asta e o poziţie radicală.
Doar pentru cei care au uitat de unde au venit.
Ştiu de unde vin, domnule. Şi unde mă aflu acum.
Eşti slobodă la gură pentru o femeie.
John, ar trebui să te întorci aici pe timp de vară.
Pun pariu că n-ai mai văzut niciodată ceva la fel.
Vin şi 500.000 de oameni.
- Nucky! - Da.
Eu...
- Ai picat la ţanc. - Scuze!
A fost o zi plină. Dle McGarrigle.
- Enoch Thompson. - Un nume de protestant.
Mi se trage de la un unchi din partea mamei.
- Putem discuta chestiunile presante? - Desigur.
- Dar, mai întâi, să mâncăm ceva. - Avem destulă carne de miel.
Dă-ne banii!
Am câştigat cinstit! N-am nimic cu Masseria.
- E tripoul lui Rothstein. - N-o să ţi-i mai cer o dată!
Bine. Sunt în cizmă.
Nu, în cealaltă...
Mai vrei un păhărel de Porto?
Am călcat deja strâmb cu unul, dar gata.
Înseamnă că nu mai beau nici eu.
Nu, mulţumesc, domnule. Mi-e cât se poate de bine.
Dle Thompson, irlandezii luptă cu un duşman barbar.
Englezii ne omoară în casele noastre. Trag în mulţime!
Luna trecută au incendiat Cork City
şi i-au împuşcat pe pompierii care luptau să stingă focul.
Ne trebuie arme şi banii ca să le cumpărăm.
Dl Moran mi-a zis că eşti un irlandez loial.
- Invoc acum acea loialitate. - Cât v-ar ajunge?
Cât ai?
Să fie pentru "Vechiul Ordin Celt".
Ce ţi-am zis eu, John?
Aminteşte-le băieţilor cine le e prieten în oraşul ăsta.
Preferăm numerarul.
Şi eu. Dar azi n-o să primiţi cash.
- Acum unde vă duceţi? - Din nou, la New York.
Apoi traversăm oceanul.
Păcat că nu rămâneţi mai mult în oraş.
Am văzut destul.
- Ar mai fi ceva. - Omul meu...
Owen Sleater, dl Thompson.
- Va rămâne în SUA. - De ce?
Nu mai am chef de luptă, domnule.
I-am zis că ai putea să-l ajuţi.
- Adu-l mâine. - La Ritz?
Da.
Nu, eu doar... Te-ai întors acolo? Bine.
- Domnilor, scuzaţi-mă... - Cred că mai beau unul, totuşi.
Nu-i nevoie, doamnă. Mă descurc eu.
- Merge mai repede în doi. - Aţi fost slujnică?
Nu trebuie să pari chiar aşa de uimită.
Par aşa de înfumurată?
Nu mi-a trecut prin cap că sunteţi ca mine.
Mulţumesc pentru ospitalitate şi pentru contribuţie.
Suntem recunoscători.
În bucătărie mi-a zis un banc.
"O vacă a intrat într-o cârciumă" sau aşa ceva.
- Da? Şi ce urma? - Nu mai ţin minte.
Oricum, era cam porcos bancul.
Ştiu că trebuie să vorbim.
- Au probe? - Da.
- Cine e împotriva ta? - Toţi.
Mai precis?
Şefii de circumscripţii, cu excepţia lui Fleming.
"Commodore" trage sforile. Sigur Jimmy e de partea lui.
Nu spui şi numele fratelui tău?
Eli.
Eli mă trădează.
N-am mai ştiut nimic de tine de ieri seară.
- N-am vrut să afli despre asta. - Cum să n-o fac?
Asigur satisfacţia oamenilor. Cu asta mă ocup eu.
Nu vor fi satisfăcuţi. Ştii deja asta.
Anchetatorii au răscolit apartamentul.
- Ce puteau găsi? - Registrul contabil.
A dispărut, împreună cu nişte bani.
- Câţi? - Cam 20.000 de dolari.
Nu-s prea mulţi, nu-i aşa? Per ansamblu.
Dar tot mă ustură pierderea lor.
Eşti mai deştept decât duşmanii tăi. Şi vei persevera.
Dar acum nu gândeşti limpede.
Trebuie să te concentrezi, nu să te laşi pradă emoţiilor.
- De unde ai luat astea? - Din dulapul tău, azi.
Trebuie ars, la fel ca alte dovezi legate de afaceri.
Eşti de acord?
Bietul Enoch... Eşti extenuat.
Ţi-am trimis flori de Ziua Îndrăgostiţilor.
- N-am scris de la cine sunt. - Ştiam.
Vino să dormi în patul nostru!
Subtitrare de Shadow şi Felixuca Niftyteam.ro