- Eşti gata pentru mine, Walter? - Ia-o pasta, Carrie.
Asta e tot ce ai?
Uite, ce crezi?
Am încercat să fac ochii...
Tic tac iubire.
Bună.
Deci vrei aşa?
Bine, sunt pe drum.
- Trebuie să plec. - Acum?
Sunt pe cale să fiu genial.
Bună dimineaţa. Trebuie să încetăm să ne mai întâlnim aşa.
Mă scuzaţi. Nu puteţi venii aici. E o scenă a crimei.
Victima e Brett Langley, 42.
Una dintre menajere l-a găsit la 9:30 dimineaţa.
Şeful securităţii, Tom Martin, ne-a sunat.
Permisul de conducere are o adresă din Connecticut.
Card de credit al firmei de farmaceutice Bingham
- Furt? - Nu pare.
Asta...e arma crimei?
Expresionism, jumătatea secolului.
Ce, o persoană nu poate să aibă o pasiune?
M.E. a stabilit ora decesului
între 7 şi 8 noaptea trecută.
E ciudat... nu sunt hârtii, acte.
Nu cred că venise pentru afaceri.
S-a cazat cu cartea de credit personală.
E în halat.
Poate e aici pentru alt fel de afaceri.
Se poate să fi ieşit în duş, a surprins pe cineva... camere alăturate?
Da, o ţin încuiată, dacă nu te cazezi în tot apartamentul.
Îl caut pe detectivul Burns.
Da. Tom Martin, şeful securităţii hotelului.
Tot ce putem face pentru a ajuta.
O să am nevoie de înregistrările de la camerele video de pe holuri,
lifturi, salon, toate intrările şi ieşirile.
Desigur.
Aveţi vreo idee cine a intrat şi a ieşit din camera asta
în ultimele 24 d ore?
Sistemul nostru pentru cardurile de acces identifica şi înregistrează
toate intrările de la camere.
Ceva?
la 7:14.
Are program şi azi?
Nu a apărut. Nu e specific ei, sincer.
Aici e adresa şi numărul ei de telefon.
Bine, Maria Ortiz, hai să o găsim.
Trimit o maşină la ea acasă.
Asigură-te că vorbesc cu toată lumea...
vecini, trebuie să aibe o familie...
Că toate femeile care muncesc din greu
clienta mea a fost atacată de un bărbat care a crezut a are dreptul să facă ce vrea.
Recunoaşte că l-a omorât?
Când Maria Ortiz
a fost agresata sexual, a ripostat
cu o forţă letală ca să se apere.
Doamna Ortiz, de ce nu v-aţi dus la poliţie?
Doamna Ortiz a făcut
exact lucrul potrivit că a venit la mine mai întâi.
Cum bine ştiţi toţi,
am un record dovedit în apărarea celor mai vulnerabili membrii ai societăţii.
Cred că am găsit-o.
Sunt onorată că aceasta curajoasă femeie
m-a ales că avocata ei.
Da, îl caut pe Charles Mangano.
Portretist.
Lucrez pe strada 117.
Imaginile de la securitate din biroul lui Tom Martin.
O avem pe Maria Ortiz ieşind din camera lui Langley
în noaptea crimei.
Se pare că are bluza ruptă.
- Să mergem să o luăm. - Nu atât de repede.
Mărturisirea, imaginile?
Aştepţi un semn de la Dumnezeu?
Avocata ei e Debi Moser,
a cărei pasiune pentru apărarea
celor fără apărare e întrecută doar de pasiunea ei pentru publicitate.
Odată ce o are, ştie să o folosească.
Conferinţa de presă, mărturisirea, vrea să ne mişcăm repede.
Aşa, ea controlează
povestea... victima violului ripostează.
Dacă povestea
include o mărturisirea a crimei, eu sunt de acord.
Dar trebuie să încerc cazul ăsta.
Dacă juriul crede în autoapărare, ea scapă.
Ăia erau laboratorul, arma crimei
avea amprentele Mariei Ortiz.
Dacă merge ca o rată, măcăne...
Maria Ortiz minte
Nu sunt sigură în legătură cu c, dar minte.
Îmi...îmi pare rău. Mi-a scăpat ceva?
Deci, tipul încearcă să te violeze.
Scapi, suni la poliţie, nu?
Dar când reporterul a întrebat-o de ce nu a făcut-o,
nu a putut să răspundă la întrebare.
A impietrit, complet.
Nu am observat asta.
Asta pentru că te uitai la avocată.
Ceea ce nu înţeleg
e cum a ajuns ea la Moser?
Nu ştiu, poate a văzut-o la Regis. Şi ce?
Bine, hai să ne facem temele.
Haideţi să fim siguri că avem toată povestea.
Maria Ortiz... ce avem?
Nu prea mult.
Potrivit INS, e originală din Republica Dominicana.
Şi-a luat cartea verde în 2010.
A lucrat la Ely 20 de luni.
Stă în Corona, bulevardul 37.
Zona dura. Şi victimă?
Langley lucra legal pentru Bingham farmaceutice.
Stă în Greenwich, Connecticut.
Nu are nevastă, copii, compensaţii generoase.
O viaţă uşoară.
Greenwich, Connecticut.
E cam departe de Corona, Queens.
Să aflăm cât de departe.
Bine.
Era de la biroul lui Moser. Ortiz o să vorbească cu noi.
Grozav.
Doar dacă nu cumva lucrezi la ceva.
Nu. Nu, am luat o pauză scurtă.
Omul din pădure.
Mă gândeam să vorbesc cu un portretist.
Dacă vrei să foloseşti pe cineva din departament,
Mangano e cel mai bun pe care îl avem.
Dar ar trebui să ştii, o să se afle.
Mă descurc.
Încă o dată fac treaba poliţiei din New York pentru ei.
Ei bine, o să vă trimitem o notă de mulţumire.
Eşti bine, dragă?
Am informat-o pe clienta mea
că nu are nici o obligaţie în a vorbi cu dumneavoastră.
Că această întâlnire este în totalitate din generozitatea
pe care o oferim prietenilor noştri din poliţie.
Doamna Ortiz o să spună atât de mult sau de puţin
pe cât doreşte.
Începeţi.
Maria?
Sunt Carrie Wells.
Acesta este detectivul Saunders.
Ce s-a întâmplat noaptea trecută?
M-am dus în camera în jur de 7 seara.
Pentru a schimba aşternuturile?
Am ciocănit.
Nu era nici o etichetă pe uşă, nici un răspuns, aşa că am intrat
ca să-mi fac treaba.
A ieşit din baie.
Avea halatul pe el. Era desfăcut.
Am spus că îmi pare rău. Nu ştiam că e acolo.
Şi am vrut să plec.
A spus "Nu pleca."
Am crezut că vrea să spună să stau să-mi termin treaba.
M-am dus spre pat.
M-a prins.
Putem să ne oprim, dragă.
Vreau să vorbesc.
M-a tras de bluză.
Am încercat să-l împing, dar m-a lovit aici.
Am fugit.
M-a prins din nou şi l-am lovit.
A căzut imediat.
Poate că ar fi trebuit să rămân, să sun un doctor.
Îmi pare rău că a murit.
Da, pot vedea asta.
Maria,
l-ai întâlnit vreodată pe domnul Langley înainte de noaptea trecută,
sau a fost prima oară când...? - Nu.
Am terminat.
Le-am explicat foarte clar celor de la D.A. scopul acestui interviu.
Dacă vreţi să câştigaţi prin autoapărare,
ar fi bine să speraţi că v-a repetă acea scenă.
Uite, detectiv... Wells, nu-i aşa?
Această femeie a fost agresata cu brutalitate.
A avut o prezenţă de spirit extraordinară, a reuşit să reziste atacatorului ei,
care s-ar putea să fie singurul motiv pentru care nu aţi găsit-o pe ea pe podeaua aceea.
Linişteşte-te, consiliere.
Vrei să
Mi-a făcut plăcere. O zi bună.
- Ce mai strategie! - Clienta ta mărturisind crimă?
Ce fel strategie e asta?
Una bună, dacă juriul crede povestea cu autoapărarea
Da, doar dacă nu o cred.
Aceea era Nina.
Se pare că Ortiz şi prietenul ei au fost concediaţi
de la hotelul Pearson acum trei ani. - De ce?
Pentru că au furat un laptop dintr-o cameră.
Poate Langley chiar a întrerupt un furt.
În orice zac, Gilroy ne face rost de un mandat de percheziţie
pentru casa lui Ortiz.
Ştii, ghicesc că
ăla e calculatorul tău.
Frumos băiat.
Băiat... frumos
Din câte pot să spun nu e nimic aici
care să o lege p Ortiz de Langley.
Nu e nici o poză, scrisoare
sau lenjerie fină în fundul şifonierului.
Şi nu are cine ştie ce tehnologii.
Sunt calculatoare, telefoane mobile şi iPoduri.
Dacă ar fura, ar expune lucrurile.
Şi cheltuieşte banii pe ce?
Cu siguranţă nu pentru casa.
Nu ştiu... te duci la hotel, nu?
Iei ceva, un săpun, o scrumieră, ceva.
Lucrezi la unul...vreau să spun, nici măcar un prosop.
Poate s-a întâmplat aşa cum a spus.
Ştii, trăiesc cam trei familii în casa asta.
Hei, Al.
Da.
Bine, sunt pe drum.
Locul de muncă al lui Langley, compania de medicamente.
Suntem toţi în stare de şoc. Cred că puteţi înţelege.
Brett a lucrat la Bingham de 10 ani.
Începem.
Nu am atins nimic, aşa cum aţi cerut.
Desigur, câteva documente sunt confidenţiale.
Desigur.
Deci femeia aceasta, Maria Ortiz... nu o recunoaşteţi?
Nu. Vreau să spun, da, am văzut-o la ştiri.
Dar când spui "a recunoaşte"...
Presupunem că domnul Langley
era implicat într-un litigiu
în numele companiei voastre.
Poate că reclamant, martor, rudă?
Pot să verific pentru dumneavoastră, dar nu înţeleg.
Puneţi la îndoială povestea ei?
Ar trebui să o pune la îndoială?
Nu ştiu.
Doar că, atunci când se întâmplă ceva de genul ăsta,
cu toţii avem întrebări.
Are cineva răspunsuri?
Nu, nu chiar.
Nu chiar?
Doar că...
Te face să te gândeşti... ai scăpat ceva?
Îmi aduc aminte, cu câţiva ani în urmă...
şi sunt sigur că nu are nici o legătură...
dar am avut câteva plângeri de la resurse umane.
Câţiva membrii din personalul am simţit că era cam,
nu ştiu, puţin necorespunzător.
Am vorbit cu el. Asta a fost tot.
Am putea să vedem plângerile?
Absolut.
O să am nevoie de un ordin judecătoresc.
Griji asupra intimităţii.
Mă scuzaţi. Ce sunt astea?
A, departamentul legal are o echipă de softball.
Brett a ajutat la organizare.
A adus genţi sport pentru toată lumea.
Tipul ăla...e el?
Hei, Joey. Joey T.!
Bună
Sunt nevinovat.
De ce eşti nevinovat, Joey?
- La naiba. - De cine fugi?
Pune-o jos. Ce e asta?
Mere, din Noua Zeelandă.
Nu ne pasă de fructele tale, Joey.
- Spune-mi despre geantă. - Ce-i cu ea?
Pentru început, cum se face că omul ăsta
s-a cazat cu geanta lui
ieri dimineaţă, şi 15 ore mai târziu
el e mort şi tu ai geanta lui?
- De unde să ştiu eu? - Nu fii prost, Joey.
Spune-le ce vor să ştie.
Nu am omorât pe nimeni.
Am găsit chestia asta.
În tomberonul de la colţ.
Când ai găsit-o?
Ieri noapte, târziu.
După miezul nopţii.
Iau gunoiul în fiecare dimineaţă la 5:15.
Era goală când ai găsit-o?
- Da, în totalitate. - Bine.
Cum rămâne cu merele mele?
Proprietatea oraşului New York, Joey.
Ştim că Maria Ortiz nu a luat geanta lui Langley.
Nu o avea în filmarea de la camere video ale hotelului.
CSU o verifica de amprente.
Da, se pare
că Maria nu a furat nimic nici de la fostul ei loc de muncă.
Se pare că cuplul şi-au lăsat laptopul într-o cafenea,
dar l-au raportat ca fiind furat din camera lor.
Nu s-a depus plângere, dar hotelul a concediat-o oricum.
Bine. Hei, băieţi.
Camera alăturată de a lui Langley...
a fost rezervată pe numele de Alan Richards.
Dacă cercetezi puţin,
găseşti că Alan Richards e un fost membru al Navy SEAL.
Lucra ca independent
pentru, printre alte companii...
Bingham Farmaceutice.
Unde lucra victima?
Coincidenţă?
Da, asta am crezut şi eu,
până când hotelul mi-a trimis astea.
E de la camera video din salon.
Chiar aici.
De fiecare dată când tipul nostru, Langley, pleacă,
acolo e Richards.
E la fel şi când se întoarce.
Îl urmăreau.
Propria companie îl urmărea.
Lesley, prima preocupare a Bingham
este şi a fost mereu
sănătatea şi siguranţă consumatorilor.
Langley e încrezător, asta e sigur.
- Da. - Ca şi fiecare medicament de pe piaţă.
Atunci, de ce a fost nevoie de un proces
că riscurile astea să iasă la iveală?
FDA a verificat aprobarea lor.
Ştii, Stemblar asta
a fost legat de o mulţime de morţi din cauza cancerului.
Langley conducea apărarea companiei Bingham.
Pentru treaba asta, ai nevoie de un om încrezător.
Odată ce doctorul pacientului a subliniat riscurile,
rămâne la decizia pacientului.
Cum pot lua deciziile astea
dacă nu sunt bine informaţi?
Simplul fapt e că...
O să iau eu astea, bine?
Sigur, dar, deja le-ai văzut,
deci care e rostul?
Oh Doamne. S-a obişnuit.
A, da, am primit un telefon de la Charlie Mangano.
Spunea că l-ai pus să lucreze la o schiţă.
Cine e?
Nimic care să aibă legătură cu cazul ăsta.
Doar ceva personal la care lucrez.
Lesley, trebuie să...
Bine, destul cu asta.
De ce s-ar folosi de propriul om de la securitate
ca să-şi urmărească propriul avocat.
Asta ar putea să ajute.
Am verificat registrul de la cartea de credit a lui Langley,
şi sunt o grămadă de plăţi pentru parcări
în faţa unei clădiri de birouri a unui avocat al unui reclamant important
pe nume Leonard Diskant.
Se ocupă de companii farmaceutice...
companii mari ca Bingham...tot timpul.
Poate că Langley se gândea să schimbe tabăra
şi Diskant era omul lui.
Era M.E.
Tocmai au terminat autopsia lui Langley.
Se pare că a suferit o operaţie pentru cancer de colon,
dar se pare că a scăpat de asta.
Da, puţin cancer...
te face să te mai gândeşti o dată la viaţa ta.
Mă gândesc că probabil a încercat să scape.
Să se întoarcă împotriva propriei companii.
Deci avem o companie de medicamente, o geantă sport,
şi o menajeră dominicana.
Care e legătura?
Eu spun să o întrebăm pur şi simplu.
Nu poţi s-o întrebi... e sub custodie.
- Doar o să vorbesc cu ea. - Or să se ia de noi.
- Nu aş face asta. - Ştiu că nu ai face-o.
- Carrie? - O să am grijă.
Mătuşa Maria.
Îmi cer scuze că vă deranjez.
- Nu aveţi voie să vorbiţi cu mine. - Ştiu.
Vroiam doar să mă dau înapoi astea. Asta e tot.
Le-am luat în timpul percheziţiei.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
E fiul tău?
Nu trebuie să răspunzi.
Cum îl cheamă?
Jose.
Te superi dacă întreb
ce s-a întâmplat?
Cum a fost rănit?
Un accident în ţara mea.
O maşină pe stradă. Ştiu.
Îmi pare rău.
Tipul era bogat, un om puternic.
Nu i-a păsat.
Doar a condus mai departe.
Poţi să crezi asta?
Nu.
Nu am putut să fac nimic.
O să aibe nevoie de doctori toată viaţa lui acum.
Încă mă întreb, cum a putut...
să îi facă asta unui înger de copil
şi să nu-i pese?
Credeţi în diavoli?
Uneori cred, da.
Maria, lumea e plină de
oameni puternici cărora nu le pasă.
Dacă lucrurile s-au întâmplat altfel decât ai spus la hotel,
lor nu a să le pase de ce ţi-a spus avocatul tău,
o să aflăm, şi o să cadă totul pe tine.
Nu pe ei; pe tine.
Şi lor n-or să le pese, şi n-or să te protejeze.
Ar trebui să plecaţi acum.
Bine.
Dacă ai nevoie să vorbeşti cu cineva,
să mă suni bine?
Mulţumesc din nou pentru că mi-ai adus înapoi astea.
Sigur.
Ştii ce e cel mai greu?
Îl ţineam pe fiul meu de mână când maşina l-a lovit.
De ce? De ce nu m-a rănit pe mine?
Nu înţeleg.
Ştiu.
L-am găsit pe omul securităţii de la Bingham,
Richards, cel care stătea în camera alăturată de cea a victimei.
Admite că îl urmărea pe Langley,
dar nu el l-a omorât.
A luat cina la Moore Street Grill
de la 6:30 la 10:00,
şi alibiul lui se confirmă la restaurant.
- El a luat geanta sport? - Nu, spune că nu.
CSU a găsit o grămadă de amprente pe ea,
dar până acum, nici o potrivire.
Dar Diskant, avocatul cu care se vedea Langley?
După el,
Langley caută disperat un copil
care avea legătură cu un proces vechi împotriva companiei lui.
Încerca să vadă dacă
unul dintre medicamentele lor a cauzat un defect din naştere.
Deci Roe avea dreptate... schimbă tabără.
Aşa s-a gândit şi Diskant.
Mi-a dat numele mamei copilului.
E...Lauren Garber.
Da, vine aici.
Uite-o.
Detectiv Wells, sper că nu vă supăraţi
că am venit aşa,
dar se pare că aşa lucraţi dumneavoastră.
Ţi-am adus ceva.
E o copie a Constituţiei.
Undeva pe acolo, spune ceva
despre autoincriminare.
Nu aveaţi dreptul să îmi interogaţi clienta în casa acesteia.
Nu a fost o interogare.
Pur şi simplu vorbeam cu ea.
Deci acum eşti avocat.
Bine, Perry Mason, dar să ştii
nu poţi folosi nici un cuvânt din ce ţi-a spus.
Asta e doar o sugestie...
poate că poţi.
Vorbeşte din nou cu ea fără mine de faţă
şi fără permisiunea mea,
şi o să dau în judecată tot departamentul ăsta
pentru agresiune.
Iau prânzul cu şeful major vineri
Poate o să-i menţionez asta.
Eu...
Eu doar... o să aştept aici.
Ce s-a întâmplat cu precauţia?
Se pare că nu pot să fiu precaută.
Ce altceva nu poţi Vrei să-mi dai o listă?
Ţi-am spus să nu o interoghezi.
Nu am interogat-o.
Am vorbit despre familia ei.
- Al, ascultă-mă... - Nu, nu, nu, tu ascultă-mă.
Eşti parte dintr-o echipă acum.
Dacă încerci să fii concediată,
sunt modalităţi mai uşoare să reuşeşti.
Vrei să mă concediezi, fă-o.
Tu m-ai târât în asta, şi eu încerc să te ajut.
Vorbind cu un suspect fără avocat?
Maria Ortiz are o poveste.
Nu ştiu dacă e nevinovată sau vinovată, sau altceva,
dar mai e ceva,
şi avocata aia o opreşte să spună.
Trebuie să ai încredere în mine cu asta.
Bine, deci aţi vorbit despre familia ei.
Cum e familia ei?
Are un fiu înapoi acasă.
E paralizat, posibil cu leziuni pe creier.
Ce legătură are asta cu tot?
Nu ştiu.
Ceva.
Nu ştiu.
Asta e un început.
Scuză-mă.
Îl caut pe detectivul Burns.
Da.
Sunt Lauren Garber.
Vroiaţi să vorbiţi cu mine?
Da, doamna Garber.
Dacă încă luaţi interviuri, s-ar putea să am nevoie de ajutorul dvs.
Pe aici.
Sigur.
Asta i-am spus domnului Langley.
Nu vroiam să fiu implicată în nici un proces.
Şi nu am putut să-l ajut să-l găsească pe băiat.
Mi-am dat fiul către adopţie.
De ce v-aţi dat copilul?
La vremea aceea, nu eram căsătorită.
Tocmai terminasem şcoală.
Datorii mari, slujbă proastă.
Părea cel mai potrivit lucru de făcut.
Şi copilul era sănătos? Avea vreo problemă medicală?
Nu, era destul de sănătos.
Dar tatăl lui?
- Îmi cer scuze...? - Tatăl copilului...
a fost de acord cu adopţia?
Da.
El şi eu nu eram un cuplu.
A fost doar...scurt.
Da.
- Ţineţi legătura încă? - Nu.
Dar nu înţeleg ce legătură are cu asta.
Se pare că Brett Langley
părea intenţionat să vă găsească copilul,
şi dacă nu a putut să afle de la dvs. ce îi trebuia,
e foarte posibil să se fi dus la tatăl copilului.
Anchetam moarte domnului Langley.
Dacă tatăl acestui copil e cumva implicat...
Credeţi-mă, nu e.
Cum puteţi fi aşa sigură?
Sunt sigură.
Sunteţi sigură pentru că Brett Langley...
era tatăl copilului, nu-i aşa?
Îşi căuta propriul copil.
Brett mi-a luat locul.
Era chipeş şi avea succes.
Eu eram puţin speriată şi singură...
puţin mai mult singură.
Dar nu a durat.
A fost o noapte.
Brett era băgat în sperieţi că ar putea pune în pericol procesul.
I-am spus că nu are de ce să se îngrijoreze.
Când am aflat că sunt însărcinată, i-am spus.
Aş fi putut să rămân cu el pentru bani
dar nu era stilul meu.
Am plecat din oraş, am renunţat la caz,
şi când am dat copilul spre adopţie,
nu am numit nici un tată.
Şi apoi, apoi apare la uşa mea.
Era un om diferit... mai drăguţ.
Nu făcea altceva decât să-şi ceară scuze pentru noaptea aceea,
şi nu vroia un proces.
Nu vroia decât să-şi vadă copilul.
Şi aţi vrut să-l ajutaţi?
Mi-a spus despre tratamentul de cancer.
Terapia cu radiaţii îl lăsase steril.
A spus că vrea să-şi vadă singurul copil pe care o să-l aibe vreodată.
I-am dat numele agenţiei de adopţie pe care am folosit-o.
Nu are cum asta să aibe legătură cu crima, nu?
Cancerul i-a schimbat viaţa lui Langley.
Îşi căuta fiul,
dat Bingham a crezut că era pe cale să schimbe tabără.
Deci cum e Maria implicată?
Langley şi Ortiz erau amândoi separaţi.
Poate că asta îi conectează.
I-am găsit.
Sandra şi Ian Smith, cei care au adoptat copilul lui Langley.
Cât avea Jake când l-aţi luat?
Două zile.
Era aşa mic şi roz, aproape purpuriu.
Ce ştiţi despre tatăl biologic al lui Jake, Brett Langley?
Nu am ştiu nimic, nu vroiam să ştim.
Ne era mai bine aşa.
Jake e fiul nostru, şi asta e tot ce contează.
Dar când agenţia ne-a contactat, au spus că,
pentru că domnul Langley
nu a fost informat despre adopţie,
am putea să colaborăm cu el.
Ne-am întâlnit cu el de câteva ori,
ne-am pus de acord cu un program de vizită.
Trebuia să ne întâlnim cu el încă o dată
ca să stabilim tot, dar nu a apărut.
Apoi am auzit ce s-a întâmplat.
Teribil.
O ştiţi vreunul dintre voi pe Maria Ortiz?
Din ziare.
Ce poveste.
Treaba aia despre viol.
Ne simţim ca şi cum ne-a trecut glonţul pe lângă ureche.
Părea un om bun,
dar cred că nu se ştie niciodată, nu-i aşa?
- Da. - Îmi pare rău.
daţi-mi voie să-l duc sus...
Lăsaţi-mă să vă ajut.
- E bine, mă descurc. - Iubesc copiii.
Aşa...
- Serios, ne descurcăm. - Ea e bine.
Vin cu dumneavoastră. Nu, e bine.
Cum a fost pentru voi toţi...
că Langley să apară aşa din senin?
A fost greu, a fost greu pentru noi toţi, chiar şi pentru domnul Langley.
Îi puteai vedea regretul.
Dacă aţi putea să... trebuie să iau monitorul.
Sigur.
Sandra, ştiu că tu şi soţul tău nu vreţi să vă pierdeţi copilul.
Nu înţeleg, cum am putea să-l pierdem?
Lasă-mă să îţi explic foarte clar.
Dacă tu şi soţul tău obstrucţionaţi
o anchetă a unei crime, o să mergeţi amândoi la închisoare.
Răţuşca din baia dumneavoastră... e foarte drăguţă.
Langley v-a dat-o, sau Maria Ortiz?
De când o ştiţi pe Maria?
Eu...
De când o ştiţi?
De câteva luni.
Am găsit-o chiar după ce l-am întâlnit pe Brett.
Cum adică aţi găsit-o?
A fost planul lui Ian.
Brett ne-a spus clar
că vroia să preia custodia lui Jake.
Mi-a fost greu
să aud asta, dar Ian a luat-o puţin razna.
Brett era un avocat mare, şi nu fusese informat.
Ian a spus, că dacă îl dăm în judecată,
nu avem cum să câştigăm.
Ne gândeam că dacă am putea face ceva
ca să îl facem să pară nepotrivit ca tata...
Şi aici intervine Maria Ortiz.
Ne-am întâlnit cu Brett la hotel în camera lui de câteva ori.
O dată, Maria era acolo şi făcea curat.
L-a îndrăgit pe Jake,
şi am început să o cunoaştem,
chiar am invitat-o la cină la noi acasă.
Oh Doamne. Pur şi simplu s-a îndrăgostit de băieţelul nostru.
- Ştiai despre fiul ei? - Da.
A înţeleg cât de lipsiţi de speranţă ne simţeam.
Aţi pus-o să-l acuze pe Langley?
Şi i-aţi oferit bani?
30000 de mii de dolari... tot ce aveam.
Ştiai despre fiul ei şi ştiai cât de disperată era.
Cum aţi putut?
Eu nu am putut.
I-am spus lui Ian că nu avem cum să ne luptăm pentru fiul nostru
şi a fost de acord.
Nu am ştiu până nu am văzut la ştiri.
Nu am vrut să ne pierdem fiul.
Presupunerea mea e: Langley îşi dă seama
ce pun la cale, o confrunta pe Maria,
lucrurile scapă de sub control, el termină cu capul spart.
Maria e speriată, Ian o trimite la Moser
cu poveste cu autoapărarea.
Menajera săracă împotriva avocatului.
Poate că planul a fost de la bun început să-l omoare pe Langley.
Familia Smith îşi păstrează copilul.
Nu, în nici un caz, Maria nu ar face niciodată asta.
Spuneam doar, oamenii au făcut
lucruri mai rele pentru 30 de mii.
Ideea e că, în orice caz, cred că avem destule.
O să-l anunţ pe Gilroy. Hai să o luăm pe Maria.
Mă duc eu.
Vreau să fac asta, bine?
Ştiu că sperai că se va afla în altă zii.
Da, cu siguranţă.
Unde e doamna Moser?
Nu ştiu, am sunat-o.
O să încerc să o găsesc, bine?
A spus că o să fie aici.
Maria,o să o găsesc. Promit.
Hei.
D.A. vor să găsim banii de la Smith.
Ei bine, Maria nu a fost plătită.
A fost prinsă.
Crede că dacă găsim banii la ea, o să închidem cazul.
La ea acasă, era o chitanţă de la un transfer.
Vreau să spun, dacă a luat vreun ban,
i-ar fi trimis acasă la fiul ei.
Bine, o să verificăm ghişeele de prin apropiere,
să vedem dacă a trimis vreun pachet.
Da, da, sunt pe bulevardul 57.
Maria a fost la un ghişeu de aici
pe 19 Septembrie dar a trimis doar 500 de dolari.
Potrivit cecului, e suma obişnuită.
Bună încercare, întoarce-te.
Mai e ceva.
Băieţi, ştiu că sună ciudat, dar ştampila cu ora
de pe bon indica 7:36 după-amiază.
Va sună cunoscut?
Ora crimei... Nu se poate.
Poate a trimis altcineva banii.
Da, doar că i-am arătat poza ei funcţionarului.
A recunoscut-o pe Maria şi a spus că e un client regulat.
Şi a mai spus că a fost
o coadă de 45 de minute toată ziua,
care ne duce înapoi la 6:45, nu-i aşa?
Îţi dai seama că trebuia să se întoarcă la hotel
în oraşul Long Island...
autobuz, trafic greu. Nu e posibil
să se întoarcă la timp ca să-l omoare.
Bine.
Nu înţeleg.
Toţi am văzut imaginile cu Maria ieşind din camera lui Langley.
Avea oră.
Stai puţin, eu nu am văzut imaginile alea.
Pe aici, domnule.
Nu, nu, aici e scena unei crime.
Mai dai o dată.
Florile sunt diferite.
Deci, când am ajuns la hotel,
florarul vroia să schimbe florile.
Aceiaşi trandafiri ar fi trebuit să fie acolo şi noaptea trecută
când Brett Langley a fost ucis.
Astea sunt floarea-soarelui.
Deci unde sunt trandafirii?
Imaginile astea nu sunt din noaptea crimei.
Au fost modificate.
Doar un om a avut acces la imagini
din noaptea crimei.
Săritorul nostru şef al securităţii.
Îl caut pe detectivul Burns.
Da.
Tom Martin, şeful securităţii hotelului.
Tot ce putem face să vă ajutăm.
Clienta ta tocmai a fost arestată.
Unde ai fost?
M-a minţit. Ce pot să fac eu?
- E imposibil de aparat. - În faţa judecăţii opiniei publice, poate.
În faţa oricărui judecător.
A conspirat cu acei Smith.
Maria nu l-a omorât pe Langley.
Nici măcar nu a fost acolo.
Ce tot spui?
Are un alibi foarte solid, ştim asta sigur.
Atunci de ce a mărturisit?
Oh, haide, ştii povestea.
A avut încredere în cineva, şi a fost trădată.
O să o trădezi şi u?
Ştii, te-am verificat.
Ce mai superstar.
Ai fost, ce, specială
să le arăţi toate acele lucruri poliţiştilor din Syracuse.
Îmi pare rău pentru sora ta, apropo.
Robert...investigatorul meu... şi el e un fel de superstar.
Nu l-au găsit niciodată pe vinovat?
Nu.
Îl cauţi încă?
Da.
Ei bine, dacă ai vreodată nevoie de ajutor, sunt specializată în cauze pierdute.
Atunci nu renunţa la asta.
Credem că Tom Martin e cel vinovat.
Maria Ortiz nici măcar nu era în cameră.
Ei bine, îţi mulţumesc pentru că mi-ai spus.
Ar trebui să ne mulţumeşti.
Cineva tot ar fi găsit alibiul Mariei la un moment dat.
Încerci să mă faci să arăt prost, detective?
Bine, ascultă aici.
Tom Martin îi spune tehnicianului nostru
ca serverul lui la Ely a căzut ieri noapte.
Au pierdut imagini din cel puţin două zile.
E convenabil.
Doar ca să ştii, şi-a cerut scuze foarte mult.
E vreo cale să demonstrăm că Martin a schimbat imaginile
fără să îl comparăm cu originalul?
Fără imaginile originale, orice a făcut Martin e lipsit de sens.
Deci care e teoria?
Martin a înscenat toată povestea cu violul?
Da, dar nu-i pasă de copil.
Pentru el e vorba doar de bani.
Poate să explice geanta sport a lui Langley,
cea pe care omul fără adăpost a găsit-o în tomberon.
Poate banii erau în geantă.
Dacă Martin a luat-o şi a aruncat-o,
poate putem să-i găsim amprentele.
Nu. Amprentele lui sunt pe geanta, dar ştia asta.
De asta a luat-o atunci aşa repede pe alee.
Am menţionat că îl urăsc pe om?
Încerc să mă concentrez pe faptul că Maria
o să încerce să-l protejeze. Hei, poate sunt împreună.
Sau poate doar îi e datoare.
Mă uitam peste fişa pentru cartea verde.
Ghici cine e trecut ca sponsor?
Ştii ce, am terminat cu asta.
Vreau să vorbesc cu ea, pe bune de data asta.
De data asta vin şi eu.
Mike, Roe, găsiţi-mi tot despre Martin.
Vreau să-l îngrop pe tipul ăsta.
Îmi pare rău, Maria.
Eşti bine?
Putem să te ajutăm, dar avem nevoie
de colaborarea ta.
Înainte că clienta mea să colaboreze, am nevoie de câteva stipulari.
Uşor, Miles. Vorbele mari sunt pentru avocaţi mici.
Doamna Moser, am fost în informat că aţi renunţat la caz.
Ei bine, aţi fost greşit informat. Li se întâmplă şi chiar şi celor mai buni.
Şi dumneavoastră.
Detectivi.
Doamna Ortiz.
Să trecem la treabă.
Bine, Maria, ştim de
familia Smith, ştim despre Tom Martin.
Ştim că nu ai fost acolo
când Brett Langley a fost omorât,
dar avem nevoie de tine să recunoşti că mărturia ta nu a fost adevărată.
Şi dacă recunosc, ce o să se întâmple?
Nu ai omorât pe nimeni, Maria. Poliţia ştie asta.
Dacă îi ajuţi,
o să ne asigurăm că eşti tratată cinstit.
Ian Smith mia cerut să spun o mare minciună.
Nu am vrut, dar mi-a spus
de avocat, Langley,
şi cum o să îl fure pe Jake de la ei.
Şi îl iubeam pe băiat.
Nu puteam lăsa încă un om bogat să distrugă viaţa unui copil.
Înţelege-ţi?
Da. Şi ţi-au oferit bani?
Am încercat să mă gândesc la asta ca plată pentru fiul meu.
Şi i-am spus lui Tom, pentru că eram speriată, a fost groaznic.
Şi mi-a spus că putem să obţinem şi mai mulţi bani.
Bani de la familia Smith?
Nu, de la Langley.
200 de mii.
De ajuns ca să am grijă de fiul meu, Jose, toată viaţa lui.
Tom a făcut un video cu mine alergând din cameră.
L-am fi arătat dacă Langley nu ne plătea.
I-ar fi distrus numele, şi nu l-ar fi putut avea niciodată pe Jake.
Şi Langley a fost de acord să plătească?
Da. Ar fi trebuit să se întâlnească cu noi având banii la el,
dar nu a apărut.
Am fost uşurată.
Dar Tom.. el a fost atât de furios.
Mi-a spus să merg acasă
că avea să aibe el grijă de asta.
Tom s-a dus în camera de hotel?
Da. Apoi m-a sunat. Langley se răzgândise.
A refuzat să îl plătească.
S-au bătut, apoi Tom la omorât.
Mi-a spus că ar trebui să zic în continuare că Langley a vrut să mă violeze.
Am spus:"Nu, te rog."
Şi el a spus: "Avem imaginile
or să ştie că ai fost acolo.
L-am lăsat să am lovească.
Mi-a spus să vă sun.
Că dacă spuneam în continuare
că m-am apărat, asta era tot ce trebuia să fac,
că o să fiu bine.
Nu am vrut, dar nu m-am putut opri.
Mi-a spus că o să mă duc la închisoare.
Ca o să se asigure
că nu o să-mi mai văd fiul niciodată.
Am crezut că tine la mine.
Maria.
Bună, Tom.
Nu pot să cred că te privesc acum.
Fata mea curajoasă.
Nu a ieşit totul bine, aşa cum ţi-am spus?
Am văzut la TV, poliţiştii au stricat tot.
Atâta timp cât tu continui cu povestea, nu au nimic, nimic.
Avem 200 de mii de dolari şi viitorul.
Ai banii?
Bineînţeles că am banii.
Dar cum ţi-am spus, nu putem să-i folosim acum. E prea devreme.
- Am nevoie de bani pentru Jose - Ai promis, Tom.
- Despre ce vorbeşti? - Normal.
Nu e de ajuns. Trebuie să-l facă să vorbească de Langley.
Dacă o ameninţa, intervenim.
Lasă-mă pe mine să mă ocup.
Uită-te la tine.
Eşti aşa de frumoasă.
Nu?
Ce se întâmplă?
Nimic.
Doar că, mă gândesc la omul ăla tot timpul.
- Da, ştiu, şi eu. - Încă câteva minute.
- Era atât de prost. - I-am luat banii, oricum.
Se descurcă.
Îţi pare rău vreodată?
Nu, nu pot să-mi permit.
I-am dat o şansă, Maria.
Urlă la mine, îmi tipa în faţă.
- Aşa că l-am lovit. - Nu ar fi trebuit să o faci, Tom.
Ce ştii tu despre asta? Nu ai fost acolo.
Ei ştiu că nu ai fost acolo? Nu, n-au cum să ştie.
- De asta ţi-au dat drumul? - Nu.
Haide.
Unde..unde ai fost?
- Nu mi-ai spus. - Acasă.
Nu, n-ai fost.
Pentru că am sunat acasă chiar după ce am făcut-o. Îţi aminteşti?
Asta e.
Dacă te-a văzut cineva, Maria...
dacă doar cred că nu ai fost acolo...
cade totul pe mine.
Am greşit! Iartă-mă, Tom!
Ce ai făcut?
Ce ai făcut?!
Ia-ţi mâinile de pe ea!
Vino.
Te-ai descurcat foarte bine. Ai dreptul să nu spui nimic.
Ai dreptul la un avocat.
Îmi ştiu drepturile!
Maria!
- Avem destule pentru Ian Smith? - Da. Mulţumită soţiei lui.
A recunoscut, a făcut totul fără ea.
Şi Maria?
O să renunţăm la acuzaţii.
Dar tot trebuie să facă ceva timp pentru conspiraţie.
E norocoasă.
Cred.
Cred că detectivul Wells şi eu
construim o prietenie destul de frumoasă.
Ar trebui să o păstrăm aşa.
Ai o secundă? E ceva ce vreau să-ţi arăt.
Sigur.
Nu cumva aici e partea în care experţii spun să fugi şi să ţipi?
Unde suntem?
Al, ce e asta?
Mă gândeam că ţi-ar fi de folos puţină intimitate din când în când.
Vino aici, stai jos.
Încă ceva.
E cel mai nou program pentru PSS.
Program pentru Schiţele Suspecţilor. Bine?
Pe măsură ce îţi aminteşti mai multe detalii,
poţi să-l ajustezi în continuare. - Asta e...
Mulţumesc.
Am luat-o pe arătură azi. Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Încă eşti cam nepriceputa la asta, nu?
La ce, să recunosc când greşesc?
Să te prefaci că recunoşti că ai greşit.
A fost de la "îmi pare rău"?
- Da. - Da.
Da, am exagerat puţin, nu?
Ştiu că te gândeşti că faci asta doar pentru Rachel,
că chestia asta cu să fii poliţist din nou e doar ceva ce trebuie să faci.
Dar gândeşte-te cum a mers cu Maria Ortiz.
Nu l-am fi găsit niciodată pe Tom Martin fără tine.
Şi sunt mii ca ea.
Oameni pe care trebuie să-i priveşti altfel.
Ştii, Maria mi-a zis ceva ce m-a pus pe gânduri.
În toţi anii ăştia am crezut că nu pot să-mi amintesc
din cauza a ceea ce s-a întâmplat, ştii?
Dar nu e vorba doar de faptul că Rachel a murit şi de cum a murit. Cred...
Cred că e din cauză că eu
am trăit şi eu...
eu nu înţeleg de ce.
Nu e că cu fiul Mariei.
Vreau să spun, acela a fost un accident, e vorba de soartă, nu are sens.
Tipul ăsta te-a lăsat să trăieşti.
Poate că a vrut să trăieşti.
De ce?
Agaţă-te de asta.
Acolo afară, aici înăuntru, o să-ţi dai seama.
Traducerea: Deys Scott.