Din episoadele anterioare...
Avem câteva probleme serioase
la care trebuie sa lucrăm serios.
Lynette şi Tom sufereau în urma despărţirii.
Mike a auzit o mărturisire.
L-am omorât pe tatăl vitreg al lui Gaby.
Iar eu şi fetele l-am ajutat să acopere urmele.
Mărturisire care îi putea schimba viaţa cu Susan pentru totdeauna.
Bree i-a arătat lui Gaby scrisoarea.
Să zicem că ştie cineva.
Părerea mea e că până nu ne zic ce vor
să ne purtăm ca şi cum totul ar fi normal.
Şi a decis că trebuia să încheie relaţia
cu detectivul Vance.
Să ştii, Bree, că aş fi făcut orice pentru tine.
Ai făcut o greşeală enormă.
Se spune adesea că cei mici învaţă
cele mai importante lecţii în afara şcolii.
Învaţă să găsească modalităţi paşnice de a rezolva un conflict,
să facă alegeri inteligente legate de alimentaţie,
să stăpânească arta conversaţiei.
Însă în cazul lui Gabrielle Solis,
arta de a merge la şcoală...
De ce durează atât? Haideţi! Daţi-i drumul!
... era ceva ce nu învăţase niciodată.
Încetineşti, dai copilul afară şi pleci!
Ce-i aşa greu?
Îţi dai seama că trebuie să merg la şcoala asta, nu?
Nu se poate! Sunt în spatele copilului din scaunul cu rotile?
Asta e, Juanita! Taie-o!
Nu am voie să ies decât când ajungem în zona verde
şi un voluntar deschide uşa.
Ţi-aminteşti ce s-a întâmplat săptămâna trecută?
Da, săptămâna trecută am reuşit să ajung la masajul cu roci vulcanice.
Lasă capul jos,
prefă-te că nu ştii engleză şi fugi!
Aşteptaţi!
Bună, Dana. Nu te-am văzut.
Se pare că cineva nu şi-a învăţat lecţia
ultimele dăţi când a încălcat regulile parcării la şcoală.
E a treia oară, Solis.
Am nevoie de aia!
Privilegiile parcării preferenţiale ţi-au fost retrase.
De acum încolo, parchezi în lotul B.
- Şi o aduci pe jos pe Juanita la ore. - În lotul B?
E la un kilometru distanţă. Picioarele astea nu merg pe jos.
De acum vor merge.
Da? Cine a murit şi te-a făcut şefă?
Margaret Frye. De cancer.
Da. Corect. Încă sunt datoare cu florile alea.
Calmează-te, Pam! O să ajungi la clubul celor care ţin dietă.
E vreo problemă, Dana?
Minunat! Au venit ajutoarele.
Solis e iar problema. Blochează traficul.
Da, şi nu mă mişc până nu-mi dai înapoi plăcuţa.
Pam, mănâncă un morcov!
Uite cum facem.
Dacă poţi să-mi iei plăcuţa, o poţi păstra.
Ştii ceva? Nu sunt copil.
N-o să-ţi dau satisfacţia să...
Ştii ceva, Dana? Faptul că eşti şefa asociaţiei şcolare
nu înseamnă că tu faci legile!
Îţi aduc ceva la cunoştinţă. Aici, la Oakridge, eu sunt legea.
Da, unele dintre cele mai importante lecţii
se învaţă în afara şcolii.
Iar în ceea ce priveşte regulile şcolii,
educaţia lui Gabrielle era de abia la început.
NEVESTE DISPERATE Sezonul 8 Episodul 4
"Şcoala vieţii"
Traducerea şi adaptarea: Livioi & Lory
Comentarii pe www.tvblog.ro
În ceea ce privea despărţirea,
Lynette Scavo era hotărâtă să facă totul ca la carte.
S-a asigurat că zilele de vizită
erau împărţite în mod corect.
Păstra temeinic registrul cheltuielilor casei.
A găsit modalităţi sănătoase de a se elibera de tensiune.
Da, Lynette era sigură
că abordarea ei ca la carte era cea corectă,
dar, din păcate, nu toată lumea era în asentimentul ei.
Ia te uită cine a golit raftul de cărţi jalnice
de la librărie.
Divorţul tău e bun măcar pentru industria editorială.
Nu folosim cuvântul cu "D".
Ne separăm.
Eu şi Tom o să aflăm "Cum să ne vindecăm la psiholog"
ca să găsim "O cale de reconectare",
în caz contrar
urmează "Crima din Orient Expres".
Penny, a sosit tatăl tău!
Explică-mi ceva.
Dacă încerci să-ţi recucereşti soţul
de ce te îmbraci de parcă ai vinde portocale pe autostradă?
Bună. Scuze de întârziere.
A trebuit să mă opresc la magazin
şi a durat mai mult decât preconizasem.
Fiindcă ai abut impresia că ai băzut o pisicuţă?
E doar un înălbitor de dinţi.
Înălbitor de dinţi?
Dacă treningul n-a devenit cumva noua ţinută pentru afaceri,
se pare că te-ai apucat de sport.
Încerc. M-ajută să mă înveselesc când nu-s copiii în preajmă.
- Tati! - Bună!
Nu uita să-l duci pe Parker la antrenament.
- Te iubesc. Distracţie plăcută cu tata. - Te iubesc. Pa.
Drum bun.
Am un nou titlu de carte pentru tine:
"Soţul tău i-o trage uneia".
Cum?
Capitolul unu: dinţi albi.
Capitolul doi: sport.
Capitolul trei: groaznicul.
Încearcă doar să aibă mai multă grijă de el.
Lynette...
Mă aştept să fii naivă în privinţa părului, a machiajului şi a modei,
dar în privinţa asta?
Crede-mă. Tom şi-a tras-o.
Ba nu. N-a făcut-o. Dacă...
... dacă se întâlnea cu cineva,
mi-ar fi spus.
Mi-ar fi spus.
Nu-i aşa?
Aia nu arată prea suspect.
Scuză-mă. Dar de fiecare dată când îmi verific căsuţa poştală
mă tem că voi găsi încă o scrisoare ca aia.
Au trecut trei săptămâni. Nu se face pădurea cu un pom.
Te rog nu pomeni de "pădure".
Vreau să spun că dacă cineva a încercat să ne şantajeze
nu se prea pricepe la asta,
dacă n-a cerut bani sau altceva.
Dar ce s-a întâmplat cu făptaşul? A dispărut şi gata?
Norocul nostru!
Acum că Chuck Copoiul a dispărut din viaţa ta,
iar Susan se comportă normal,
cred c-am ieşit la liman.
Bravo! Iată-i.
Danielle şi Benjamin.
Grozav. Cu ce ocazie?
Soţul ei a părăsit-o.
Bine. Aş rămâne să-i salut,
dar ar însemna să stau să ascult şi să spun complezenţe.
Scumpo, îmi pare foarte rău pentru tine şi Leo.
Mulţumesc, mamă.
Deşi prevedeam asta.
N-a durat mult să-ţi dai în petec.
Nici căsnicia ta.
Deci, cum te simţi?
Soţul meu m-a părăsit. E oribil.
Însă tu ştii cum este.
De curând te-a părăsit poliţistul ăla, nu?
De fapt, eu am terminat-o cu Chuck.
El voia să ne căsătorim, mi-a cumpărat un inel,
însă asta e mai puţin important.
Săptămâna asta
sau săptămânile astea îţi vor fi dedicate.
O să punem la cale cum să-ţi refaci viaţa.
Să punem la cale? Mamă, de abia s-a petrecut totul.
Lasă-mă câteva zile să mănânc îngheţată şi să vegetez.
Sigur, scumpo. Ţi-am promis în ziua nunţii
că voi fi alături de tine când te va părăsi.
Ştii ceva?
Mai bine dormim pe duşumea la Andrew.
Cum? E foarte inconfortabil.
E mai bine decât să stau aici şi să-ţi ascult criticile.
Îţi promit că nu te voi critica.
În plus, dacă dormi pe duşumeaua lui Andrew,
vei avea nevoie de un vaccin antitetanos.
Ce-i? Am zis că n-o să te critic pe tine.
Nu l-am inclus şi pe fratele tău.
Uite, ştiu că noaptea trecută
am zis că poţi să te gândeşti cât timp vrei
ca să treci peste ce ţi-am povestit eu şi Carlos,
dar...
... în tot timpul ăsta,
crezi că ai putea totuşi
să-mi spui că încă mă iubeşti?
Asta dacă...
Mă mai iubeşti?
N-ai putea face nimic
care să mă împiedice să te iubesc.
Mike, a fost atât de greu să îţi ascund asta,
a fost cel mai greu lucru pe care a trebuit să-l fac vreodată.
Măcar am priceput de ce erai aşa rezervată.
Şi ca să fiu sincer,
mă simt oarecum uşurat că nu ai avut o aventură.
Acum că ştii,
aş vrea ca totul să revină la normal.
Bine, dar sper că-ţi dai seama
că s-ar putea să nu fie prea uşor.
Ţi-o spune unul care a mai trecut prin aşa ceva.
Lucrurile astea nu se uită uşor.
Da, ştiu asta.
Dar cred că dacă mă voi concentra pe alte lucruri
şi îmi voi vedea mai departe de viaţa mea,
totul va fi bine.
Excelent.
Iar primul pas:
mă duc la un curs de pictură la universitate.
Îl predă Andre Zeller.
Da, asta nu înseamnă nimic pentru tine.
E ca şi cum aş lua lecţii de fotbal
de la Peyton Manning.
Oho!
Exact de asta aveam nevoie.
Cred că e un mod foarte bun
de a-mi abate gândurile de la tot ce s-a petrecut.
Deci, mă duc să-mi fac dosarul.
Dl Zeller trebuie să-şi confirme studenţii.
Dar nu-mi fac griji.
Mike,
de acum încolo, jur,
niciun secret între noi.
Aia e şcoala mea?
Clădirea aia mititică de acolo, din depărtare?
Ajungeam mai repede dacă veneam pe jos de acasă.
Bună.
E prima dată în lotul B, nu?
- Bun venit. - De ce ai ajuns aici?
Pentru o bagatelă.
Am lăsat-o pe fiica mea să coboare singură din maşină.
Dana ţi-a luat plăcuţa?
Da, dar o s-o recuperez peste o zi sau două.
Glumeşti?
O să te ţină aici până la sfârşitul anului.
Ce? Nu poate face asta.
Pui pariu?
Eu am răspuns la telefon când eram în zona verde.
Asta a fost acum două luni.
Copilul meu avea biscuiţi cu unt de arahide în pachetul pentru prânz.
Restricţie între patru şi şase luni.
Asta e nebunie curată!
Ba nu, asta e Dana!
Dana "Enervanta".
Dana "N-ai ce-i face".
Dana "I s-a suit puterea la cap".
Doamne! Ăsta e efectul lotului B?
Plus patru copii şi bidonul din geanta ei.
Dacă toată lumea crede că e aşa nesuferită,
cum a obţinut postul?
Prin vot. Noi am votat-o.
Eu nu. Eu nu votez.
Când e următoarea reuniune a asociaţiei şcolare?
Joia următoare.
Bine. Propun să ne unim forţele,
să facem tărăboi la reuniune şi să-i tăbăcim fundul Danei.
Cine e cu mine?
Voi n-aţi văzut filmul "Inimă neînfricată"?
Ştiu că e cam vechi, dar să facem ca acolo, "Da"!
Da...
Doamne! Haideţi!
Dacă se adună toate mămicile pedepsite cu lotul B
putem rupe lanţurile şi ne redobândim plăcuţele.
Putem să facem ca în filmul "300"!
"Asta e Sparta!"
L-aţi văzut, nu?
Da!
Bine. Doamnelor, ne vedem joi.
Asta e o lucrare excelentă.
Vă mulţumesc, dle Zeller.
Ştiu ce gândiţi acum,
de ce un artist profesionist, care poate face aşa ceva,
ar dori să urmeze cursuri de pictură?
Exact asta gândeam.
În principiu, fiindcă vă sunt o mare admiratoare.
Seria aceea pe care aţi realizat-o, inspirată din "Infernul" lui Dante,
cea cu tipul care îi mânca altuia capul,
aşa aş vrea şi eu să pictez.
Sunteţi foarte drăguţă,
însă uitaţi ce aţi reuşit să faceţi cu iepuraşii ăştia.
Aţi început în guaşă,
apoi aţi dat contur cu stiloul tehnic...
De fapt, e invers.
Am o mână foarte sigură.
Evident.
Felicitările mele, dnă Delfino.
Tehnic, e foarte expresiv.
Vă mulţumesc.
Deci...
E clar că mă primiţi.
Nu. E clar că vă resping.
Poftim?
Nu mă înţelegeţi greşit. Sunteţi un bun desenator,
dar asta nu-i ce numesc eu artă.
Scuzaţi-mă, dar desenele mele au apărut în zeci de cărţi,
unele foarte bine vândute.
Poate aţi auzit de "Doctorul Porc-Ţepos"?
Trata pacienţii tare spinos.
Da, însă vedeţi, când spuneţi "artă",
dvs vă referiţi la un arici cu un stetoscop,
iar pentru mine, arta înseamnă să-ţi bagi mâna pe gât,
să-ţi scoţi maţele afară şi să le întinzi pe pânză.
Furie, pasiune, astea mă interesează.
Păi...
"Doctorul Porc-Ţepos pierde un pacient şi omoară o curvă"
nu sună la fel.
Eu caut studenţi serioşi din mulţime.
Dvs sunteţi o casnică plictisită care încearcă să-şi omoare timpul
între fitness şi luatul copilului de la antrenamentele de fotbal.
Nu e corect!
Dacă am desenat pentru cărţile de copii,
asta nu înseamnă că nu pot să fac şi altceva.
Serios? Aveţi vreo lucrare
care să reflecte ce am spus mai devreme?
Sigur că am.
O s-o aduc mâine.
Aş aduce-o acum, dar trebuie să-mi iau copilul de la...
... de la închisoare.
În 1985, muzicianul Bob Geldof
a organizat un concert caritabil împotriva foametei din...
Aici erai!
Nu ştiu de ce m-ar surprinde.
Aici ţi-ai petrecut ultimele trei zile.
Guatemala. E Guatemala!
- Etiopia. - Fraiere!
Etiopia, răspuns corect. Felicitări!
Dat fiind că nu vei reuşi
să faci avere din concursuri televizate,
poate că ar fi vremea să purtăm acea discuţie despre viitorul tău.
Mamă, încă sufăr.
Căsnicia mea s-a destrămat.
Tu, mai ales, ar trebui să ştii cum mă simt.
Da, şi eu am stat în acelaşi scaun, suferind,
şi în cele din urmă am devenit o alcoolică plină de furie.
Doamne!
Vinul ar fi o soluţie foarte bună acum.
Ar trebui să luăm o sticlă.
Ce, nu putem lua nici măcar o înghiţitură?
Nu! Acum trebuie să te gândeşti
cum să-ţi refaci viaţa, să faci rost de o slujbă.
Trebuie să te gândeşti la fiul tău.
Doamne!
Te-am găsit!
Acum du-te să te ascunzi şi reîncepem joaca!
Unu, doi, trei...
M-am gândit ce aş vrea să fac.
Ce anume?
Să lucrezi în vânzări? Să fii chelneriţă?
Mai bine. Să am propria afacere.
Am creat un echipament sportiv
şi cred că l-aş putea vinde pe internet.
Danielle, ce ştii tu despre cum să începi o afacere?
Am proiectul şi am făcut un plan de afaceri.
Cred că ar merge.
Îmi trebuie doar o mică investiţie. Să zicem, 5.000 de dolari?
5.000 de dolari?
Trebuie să fac un stoc
şi să închiriez un loc unde să lucrez.
Îţi dau eu 5.000 de dolari şi poţi folosi bucătăria de serviciu.
Pe bune?
Mamă, îţi mulţumesc foarte mult. Înseamnă enorm pentru mine.
Sunt foarte mândră de tine. Ştii ceva?
Îi dai un exemplu minunat lui Benjamin.
La naiba!
Cine nu-i gata, îl iau cu lopata!
Bună. Scuze c-am întârziat.
Sper că nu te deranjează dacă îmi servesc prânzul
în timp ce ne revizuim programul.
Ăla e prânzul?
Băutură cu proteine.
Încerc să devin fizic un om bun rău.
Am făcut şi eu asta cândva.
Am reuşit doar să devin un om rău.
A trebuit să-mi mut şedinţa miercuri după-amiază.
Crezi că poţi să iei tu copiii?
Vineri o duc eu pe Penny la dentist.
Sigur. Iar sâmbătă Parker se duce la o aniversare.
Fiindcă ziua îţi aparţine,
poţi să-l ţii mai mult la tine duminică, dacă vrei.
Minunat. Da. Bine.
Asta-i tot din partea mea. Tu?
Am primit răspuns de la terapeutul de cuplu.
Ne poate băga joi de la 6.00.
Dacă mai vrei să mergem la terapie.
Desigur.
Pot să vin joi.
Bine. Fac programarea.
Alo?
Bună.
Pot să te sun eu?
Bine. Stai o clipă.
E de la muncă.
Mai ai nevoie de mine?
Nu.
Bine.
- Ne vedem joi. - Bine.
Îmi pare rău. Eram la...
Hai să ne lămurim, Jill.
Pentru gustările de seară,
tu propui covrigei?
Dar ce suntem noi, o şcoală publică?
- Bună, scuze. - Bună.
Ştiaţi că e o întâlnire a alcoolicilor anonimi în sala de sport?
Am ascultat cinci poveşti de genul "Îmi uitam copilul în maşină"
"atunci când beam.",
înainte să-mi dau seama că nu eram în locul potrivit.
Gogoaşă?
Gabrielle Solis.
Ce te aduce prima oară la reuniunea şcolară?
Acelaşi lucru care i-a mânat pe străbunii noştri să...
... se ducă unde s-au duş
când s-a întâmplat rahatul ăla cu libertatea Angliei.
- Libertate? - Da, întocmai.
Libertatea de a ne opune unui conducător nedrept
şi metodelor sale nedrepte de a fura plăcuţele de parcare.
Suntem aici ca să-ţi spunem că regimul terorii tale s-a încheiat.
Nu-i aşa, fetelor?
Haideţi, fetelor!
Melissa, ai uitat
de băşica pe care ai căpătat-o mergând pe jos din lotul B?
Şi voi, celelalte femei,
aţi întârziat 20 de minute la manichiură.
Arătaţi-le mâinile.
Şi aşa mai departe.
Are dreptate.
Da. Spune-i, Gaby!
Conform manualului tău sfânt de reguli,
care, apropo, e o flecăreală sforăitoare,
un grup din cinci părinţi poate cere votul neîncrederii
în preşedintele asociaţiei.
Deci cred că acum vom cere acest vot.
Melissa, Rachel...
Sunteţi sigure că vreţi să faceţi asta?
Nu. E mită pe faţă.
- Dar e bună. - Da.
Cum?
Cred că până la urmă n-o să avem votul ăla.
Şi ce? Ce-mi mai poţi face?
Deja parchez în lotul B.
Bravo, mamă!
Bună.
Mamă, te-am rugat să nu vii aici.
Nu rămân cu voi.
Mă gândeam că micilor mei afacerişti le-ar prinde bine câte o limonadă.
Deci, asta-i marea lansare în lumea internetului.
Da. Şi, dacă te interesează, de îndată ce am dat drumul la site,
au început să vândă în prostie.
Peste 200 de bucăţi.
Îmi recunosc greşeala. Mă bucur pentru tine.
Cum se foloseşte echipamentul ăsta pentru sport?
E un fel de Pillates
cu întinderi.
E mai mult pentru sportivii de performanţă.
Poate fi o nouă comandă. Trebuie să răspund.
Îl poţi scoate pe Benjamin să mănânce undeva?
Sigur că da. Benjy!
Bună ziua. Leagănul extazului sexual.
Noi dăm din nou impuls vieţii dvs. sexuale.
Da. Suportă până la 130 de kilograme.
Şi vă garantăm plăcere maximă
pentru dvs. şi partenerul dvs.
Eşti pregătită?
E pentru mine?
Dacă nu cunoşti o altă Penny Scavo cu o mamă incredibil de generoasă.
Uite! Are şi cameră video!
Super!
Dar ziua mea de naştere a fost luna trecută.
Ştiu, dar, în felul ăsta, când te duci la tatăl tău,
putem menţine contactul vizual,
când ai nevoie de ajutor la teme sau ai probleme la matematică.
- N-am probleme la matematică. - Ai putea avea. Acceptă-l.
Bine?
Bună, scumpo. Nu te-am mai văzut de mult.
Mamă, tocmai m-ai adus aici.
Pe bune? Parcă a trecut o veşnicie.
Guma pe care mi-ai dat-o în maşină nu şi-a pierdut gustul încă.
Mi-e dor de tine.
De fapt, dacă tot m-ai sunat, suntem la înmulţirea fracţiilor mixte...
Ştiu ce vrei să spui. Te poţi da puţin la o parte?
Sigur.
Trebuie să găsesc un numitor comun?
Scumpo, îmi bate soarele în ochi.
Poţi să întorci monitorul puţin?
Bine.
Noua casă a tatălui tău arată bine.
Da. Aşa e.
Ştii ce ar fi distractiv?
Nu vrei să-mi faci o prezentare?
Întoarce monitorul şi arată-mi camera.
Televizor cu ecran mare.
E un nouă pe scara de probabilitate.
O cutie de pizza goală, o farfurie murdară, un pahar murdar.
E bine că păstrează acelaşi plan de decorare.
Mi-au obosit mâinile.
Mai rezistă puţin. Gândeşte-te la lucruri frumoase.
Stai! Du-te înapoi!
Vreau să văd noile draperii minunate ale tatălui tău.
Sunt frumoase,
dar par cam tinereşti pentru el.
Cine-i aia?
E Chloe.
Locuieşte în bloc cu noi. E foarte drăguţă.
Aşa se pare.
O vezi des pe Chloe?
Din când în când.
E instructor de aerobic.
Stă mai mult în sala de gimnastică.
Mamă, tata are toaletele negre.
Vrei să ţi le arăt?
Nu. Mulţumesc. Am văzut suficient.
Bine. Pentru a înmulţi fracţiile astea...
Bine, scumpo. Te iubesc.
Ăsta-i diferit.
Ce-ţi transmite desenul ăsta?
Singurătate, izolare.
Nu cu mult timp în urmă, copacul ăsta era verde şi bogat,
dar acum i-au căzut frunzele
şi iarna bate la uşă.
Şi face tot ce-i stă în putinţă să supravieţuiască.
Lasă-mă să ghicesc. Tu eşti copacul.
Bine.
Îţi baţi joc de mine din nou. La revedere.
Aşteaptă. Avem un dialog artistic.
Pun pariu că aşa a decurs noaptea ta.
Ai mers acasă şi ţi-ai spus:
"Cum să-i dovedesc lui Andre Zeller că sunt o persoană profundă?"
şi ai scormonit printre prăjituri,
aruncatul cu perne
şi sexul o dată pe săptămână în adâncul inimii tale
şi ai găsit copăcelul ăsta trist.
"Şi e atât de profund,
fiindcă acest copac e la fel de singur ca mine,
acum că emisiunea lui Oprah s-a terminat."
Cum îndrăzneşti?
Nu ştii nimic despre mine.
Ce anume să ştiu?
Eşti superficială, atât tu, cât şi munca ta.
Dumnezeu să te binecuvânteze, fiindcă, dacă eram în locul tău,
şi eu aş fi pictat iepuraşi.
Vrei ca totul să fie frumos şi plăcut.
Te temi de urât.
Crezi că mi-e frică de urât?
Vrei un desen urât?
Uite!
Uite un desen urât!
Vrei pasiune?
Uite! Asta-i pasiune!
E pasiune peste tot!
Nu sunt o mamă superficială.
Am făcut nişte lucruri de care nu mă crezi în stare!
Sunt plină de furie!
Sunt plină de durere!
Păstrez nişte secrete în mine de care aş vrea să scap şi nu pot!
Nu-i nimic. Ţi-ai creat o părere despre mine.
La naiba cu acest curs al tău! La naiba cu metodele tale!
Du-te dracu`!
Aici erai!
Ai cumva reţeta pentru...?
Felicitări.
Pentru ce?
Nu ştiam că te-ai împăcat cu Chuck.
Nu m-am împăcat cu el.
Şi de ce ai un leagăn pentru sex?
Ce anume?
Nu. E noua afacere a lui Danielle.
Face echipamente pentru sport.
Da.
Pentru un sport foarte specific.
E un leagăn pentru sex?
Nici n-am auzit vreodată de un asemenea lucru.
Nu-l încerca dacă ameţeşti uşor.
Mamă?
Echipament pentru sport?
Când reuşesc să ies de aici, o să dai de belea!
Îţi scriu un cec mai târziu.
Un leagăn pentru sex în bucătăria mea?
Îţi dai seama că obligam oamenii să poarte căşti pentru păr în locul ăsta?
Danielle, sunt foarte dezamăgită de tine.
Doamne! Unde am mai auzit replica asta?
Nu încerca să dai vina pe mine!
Pentru prima dată în viaţă,
am găsit ceva la care mă pricep şi e o afacere prosperă,
dar tot nu-i suficient pentru tine!
Îţi face plăcere să mă judeci.
Danielle!
Danielle, unde te duci?
Nu. Crede-mă. A mers prost.
Probabil că Andre a sunat la spitalul de psihiatrie
şi vin să mă ia cu o plasă de prins fluturi.
Va fi totul bine, scumpo.
Nu-i adevărat. Am zbughit-o de acolo.
Mi-am uitat portofoliul.
Nu ştiu ce naiba mi-a venit.
Susan, ştiu cât de mult îţi doreşti să uiţi tot ce s-a întâmplat în pădure,
dar trebuie să-ţi spun adevărul.
N-o să uiţi.
Face parte din tine.
Nu.
Nu vreau să fie aşa.
Nici eu nu vreau asta,
la fel cum nu vreau ca lucrurile sumbre din trecutul meu să facă parte din mine,
dar ele fac parte din mine.
Mike, te rog! Te rog să nu mai spui asta!
Încerc să te protejez.
Dacă poţi accepta lucrul ăsta ca făcând parte din tine,
poate că-ţi vei da seama cum să-ţi continui viaţa aşa,
dar, dacă nu faci asta,
te va lua prin surprindere.
Şi crede-mă
că nu-ţi doreşti să trăieşti aşa.
Nu vor reveni lucrurile la normal?
Lucrurile nu pot fi schimbate.
Te simţi bine?
Mami, vii să-mi controlezi ciorna la matematică?
E foarte greu!
Sigur, scumpule!
Dacă te întrebi cum am ajuns aici,
curierul mi-a auzit strigătele şi m-a adus aici.
E suficient să spunem că putem utiliza FedEx acum.
Ştiu c-ai impresia că sunt critică.
Am impresia?
"Danielle, trebuia să mergi la facultate."
"Danielle, te îmbraci ca o prostituată."
"Danielle, îmi dădusem eu seama că n-o să reziste căsnicia ta."
Da. Mi se pare.
Voiam să-ţi spun că ai dreptate.
De ce recunoşti asta?
Fiindcă m-am gândit la ce ai spus
şi mi-am dat seama că sunt departe de perfecţiune.
N-am absolut niciun drept să fiu atât de critică.
Bine. Începi să mă sperii.
S-a întâmplat ceva?
Un anumit eveniment recent m-a făcut să înţeleg
că n-am absolut niciun drept să judec pe nimeni.
Despre ce vorbeşti?
Nu contează.
Partea importantă e...
Poţi să mă ierţi?
E prima dată când spui asta.
Mulţumesc.
Da. Te iert.
Ca să-ţi dovedesc că sunt sinceră,
vreau să investesc în afacerea ta
şi să te sprijin în crearea acelor leagăne dezgustător de încântătoare.
O să fii un asociat secret?
Un partener secret, invizibil şi complet nedetectabil,
care te susţine din spate.
Te iubesc, scumpo.
Şi eu te iubesc.
Du-te şi strânge-ţi fabrica de sex,
iar eu voi face nişte prăjituri.
Eşti pe cale să pictezi o sută de imagini proaste.
Haide să le dăm la o parte,
ca să poţi începe să le pictezi pe cele bune.
Ce faci?
Mi-am uitat portofoliul.
Stai jos.
Poftim?
Stai jos. Ai întârziat.
Asta înseamnă că mă laşi să particip la curs?
Deocamdată.
Dar ar fi bine ca femeia aia nebună care şi-a făcut apariţia ieri
să fie aici în fiecare zi.
Nu ştiu dacă-mi place femeia aia.
Mă sperie.
Bun.
Bine.
Vreau să începeţi prin a uita tot ce-aţi auzit despre pictura realistă.
V-am văzut picturile.
Fie aţi auzit greşit,
fie a fost greşit.
Bună. Eşti pregătită să alergăm?
Schimbare de planuri.
M-am gândit să mergem la cursurile de aerobic.
Ce se petrece?
Nimic. Nu poate o femeie să-şi lucreze fundul?
Bine. Cred că aveai dreptate că Tom se întâlneşte cu altă femeie.
E instructor de aerobic.
Sigur că da. Ce clişeu!
M-am gândit să merg la cursul ei.
De fapt, nu ştiu la ce naiba m-am gândit.
Vrei s-o spionezi pe femeia asta,
să vezi cum arată şi să-i zgârii maşina la plecare.
E perfect normal.
Înseamnă că nu sunt nebună?
N-ar fi mai bine să fiu directă şi să-l întreb pe Tom dacă iese cu cineva?
De ce? Ca să te poată minţi despre dantura lui nefiresc de albă?
Bine.
Cred c-o să mergem.
Da. Crezi c-o să putem face aerobic?
Fii serioasă! Cât de greu poate fi?
Sunt singura de aici care mai are puţin şi moare?
Nu. Îl văd pe bunicul meu răposat la capătul tunelului,
spunându-mi să vin spre lumină.
Continuaţi, fetelor! Staţi cu ochii pe coapse!
Tocmai a folosit un strigăt din întrunirile drepturilor civile
ca să ne facă să dăm jos grăsimea de pe fund?
E prima dată, nu?
Ce m-a dat de gol?
Faptul că bluza mea avea la început culoarea albastru deschis?
Vestea bună e că dacă faci un atac de cord,
sunt doctor.
Vestea proastă e că dacă faci tu unul,
eu nu sunt doctor.
Bine. Dacă cumva mor, te rog, pune-mă cu fundul în sus în sicriu.
N-aş vrea ca toată munca mea să se ducă pe apa sâmbetei.
Ridicaţi-vă în picioare, fetelor!
Bine. Am verificat concurenţa.
Putem pleca acum?
Nu.
Vreau să vorbesc cu ea.
Bine, fetelor.
E timpul să ne lucrăm cvadricepşii.
Nu ştiu care dintre noi două o urăşte mai mult acum.
Cincizeci de sărituri!
Săriţi către viitorul vostru subţire.
Şi avem un câştigător.
Bună ziua. Sunt doamna Solis.
Îi puteţi spune lui Sean că întârzii douăzeci de minute
la programarea la cosmetică?
Poftim? Nu mă puteţi aştepta?
Am nişte omizi deasupra ochilor!
Bine. O să ajung în cinci minute.
Juanita, rămâi în maşină.
Mergem în zona verde.
Gaby, ce faci?
Nu poţi merge pe banda asta fără o placardă.
Nu-mi pasă. E timpul ca cineva să-i dea Danei o lecţie.
Trebuie să distrugem tiranul.
Mobilizaţi conurile!
Coboară, scumpo! Du-te! Haide!
N-o să mai ajung niciodată să mă pensez.
Dana, îmi cer scuze din nou.
Privind latura pozitivă, ghipsul te face să pari mai slabă.
E ca un corset mai rigid.
Gaby, am vrut să te văd cu un motiv.
Voiai să-mi dai placarda înapoi.
Nu. Poţi să-mi dai calmantele?
Voiam să te pun la curent
cu unele ştiri legate de şcoală.
Având în vedere starea mea de sănătate,
m-au informat că nu mai sunt capabilă
să-mi îndeplinesc sarcinile ca preşedinte a consiliului părinţilor.
E o prostie.
Da.
În conformitate cu regulamentul şcolii, trebuie să numesc un preşedinte interimar
şi am luat o decizie.
Eu?
Stai. Mă urăşti.
Eşti foarte receptivă.
E o calitate care te va ajuta ca preşedinte a consiliului părinţilor.
Stai.
De ce faci asta?
Lasă-mă să-ţi povestesc cum eram înainte să accept slujba asta.
Eram amuzantă.
Beam în timpul activităţilor şcolare.
Mi-a ieşit afară un sân la petrecerea de sărbători.
Aveam încă un soţ.
Şi ce te-a schimbat?
Slujba asta m-a schimbat.
Şi o să te schimbe şi pe tine.
N-o să mai ai timp să-ţi faci manichiura, pentru c-o să organizezi balul de iarnă.
N-o să-ţi mai vezi soţul,
pentru c-o să organizezi târgul de prăjituri.
N-o să mai ai prieteni,
pentru c-o să-i baţi mereu la cap să te ajute cu tot felul de lucruri.
Oricât de tentant ar părea micul tău plan de răzbunare,
trebuie să te refuz.
Atunci, cred că voi fi nevoită să te dau în judecată.
Ce vrei să spui? A fost un accident!
Am martori
care te-au auzit spunând că vrei să mă distrugi.
Şi m-ai distrus.
Balul de iarnă
se organizează iarna, nu?
E foarte interesant!
Chiar ai trei cariere!
Eşti instructor de aerobic, aromaterapeut şi model de lenjerie intimă.
Să fiu model de lenjerie intimă e mai mult o pasiune, decât o carieră.
Dar când Dumnezeu te înzestrează cu aşa ceva...
Aşa e. Sigur Dumnezeu te-a înzestrat cu ele?
Era o glumă. Mi-a făcut plăcere, Chloe.
- Mergem? - Da.
Deci?
E limpede că nu sunt încântată. Uită-te la ea! Putea fi şi mai rău.
Cum?
Putea să arate aşa
şi să aibă un singur neuron în cap.
Sunt ferm convinsă că Tom n-ar lua în serios
o femeie ca ea, nu?
Da. E doar o aventură.
O plăcere de moment.
Şerbetul pe care-l mănânci între două mese principale.
Îmi pare rău c-am spus asta.
Nu-i dau mai mult de trei săptămâni.
Lynette!
Bună! Tom! Ce faci?
- Te aştept în maşină. - Bine.
Ce cauţi aici?
Am aflat.
Ce anume?
Bine.
Am luat cina de câteva ori.
Nu-i nimic între noi.
Cum spui tu.
Aşa o să-ţi petreci timpul liber de acum înainte?
O să mă spionezi?
Ce strategie strălucită, Tom!
Să arunci vina pe mine.
Tu eşti cel care se întâlneşte cu modelul de lenjerie intimă.
Despre ce vorbeşti?
Chloe? Nu mă întâlnesc cu Chloe!
Doamne, Lynette! Arată-mi puţin respect!
Atunci, cu cine ai luat cina? De ce eşti aici?
Am venit s-o iau pe Jane, mama lui Chloe.
Aşa cum am mai spus, e vorba de câteva cine şi cafele.
Sunt şi cafele acum?
Doamne, Tom! Când aveai de gând să-mi spui?
Joi. La terapie.
Mergem?
Da.
Lynette, vorbim joi despre asta.
Ce rost mai are?
Da, învăţăm adesea cele mai importante lecţii
în afara sălii de clasă.
Adevărul dureros despre starea unei relaţii,
consecinţele neplăcute pentru sfidarea autorităţilor,
realitatea tristă că viaţa nu-i tot timpul roz.
Mai sunt şi oamenii
care refuză să accepte lecţiile astea importante.
Ei aşteaptă ocazia
să înveţe singuri o lecţie.
Nu-mi spune că încă te frămânţi pentru roşcata aia.
Nu-mi place să fiu înşelat şi umilit.
Să nu crezi c-o să renunţ.
Fă cum crezi!
Ţi-am adus nişte rapoarte cu persoane dispărute.
Lasă-le pe birou.
Traducerea şi adaptarea: Livioi & Lory
Comentarii pe www.tvblog.ro