Se spune că este întotdeauna linişte înaintea furtunii,
dar aici, în suburbii, este doar linişte.
Ce a fost asta?
Eu...
am înghiţit.
Auzi asta?
Nu pot mânca mai în linişte de-atât.
Nu. Ascultă.
Sirene. Sirene de poliţie!
Cât de grozav e să nu le auzim mereu?
Glumeşti? Parcă am fi ca acasă.
Ce înseamnă ciripitul păsărilor pentru suburbii,
sirenele poliţiei sunt pentru oraş
şi pentru o fată cu dor de casă, muzica preferată urechilor mele.
O sirenă ar putea însemna aproape orice...
Incendiu, crimă...
- Păpuşile! - Păpuşi?
Cineva mi-a furat întreaga colecţie de păpuşi Shirley Temple.
Puteţi descrie păpuşile, doamnă?
"Acadeaua" Shirley a fost văzut ultima oară purtând un costum de marinar.
"Creaţa" Shirley purta
o rochie roşie cu buline cu mâneci bufante. Unde mi-a fost capul?
Nu ştiu ce e cu mine. Sunt atât de agitată.
Respiraţi adânc, doamnă.
E natural să fiţi puţin agitată.
Bineînţeles că-s agitată.
Sunt păpuşi de colecţie, de valoare.
Shirley originale, au balsam de mentă.
Poliţiştii sunt aici pentru păpuşi?
M-am trezit de la 4:00 a.m.
Este atât de interesant.
Este probabil, cel mai incitant lucru
care s-a întâmplat vreodată pe aici.
Da.
Pun pariu că aşa e.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Sezonul 1, episodul 4. Nu-mi spune Shirley.
Nu ştiu. Încearcă să o aduci la 3:00.
Da!
Am plecat chiar acum.
Îmi pare rău că am întârziat.
A fost o dimineaÅ£Äƒ nebunÄƒ.
AdicÄƒ, pauza asta e un cadou.
Adică, e groaznic pentru Shay, desigur,
dar e grozav dacă eşti în treaba cu dinţii.
Nu-ţi cer să cauţi
dosarul stomatologic al păpuşii, nu?
Acest întreg oraş este pe muchie. Îşi scrâşnesc dinţii.
Îşi muşcă limbile.
Pe baza apelurilor telefonice din această dimineaţă,
voi modela gura paznicilor luni de zile.
Păcat că nu a fost o crimă, nu?
Îmi doresc.
Dar tu?
Ar trebui să încasezi şi tu după asta.
Sunt arhitect.
Oamenii speriaţi rareori adaugă camere bonus.
Cum rămâne cu camerele de panică.
"Înăuntrul camerelor de panică ale celebrităţilor." Serios?
Stai. Ai abonament la asta?
Da. Uită-te la camera de siguranţă a lui Bono.
Are pereţi dubli ca un studio de înregistrări
şi adăpostul de panică al lui Jay-Z...
dispune de un bar cu coniac şi o discotecă.
Chiar crezi că oamenii de pe aici
ar fi interesaţi de astfel de lucruri?
Doamne.
George, ai auzit despre spargere?
Sunt într-o panică în creştere.
Soţul meu e plecat din oraş.
Nu m-am simţit atât de vulnerabilă de când am testat o maşină inteligentă.
Dallas este panicată, George. Ai vreo sugestie?
Poate ai putea lua câteva măsuri de precauţie
pentru a te simţi în siguranţă în casă.
Bine.
O vreau. Am nevoie de ea. Trebuie să o am.
Cât de repede poţi începe?
Nu voi lua comision pentru asta,
dar poţi să mă serveşti cu micul dejun.
Voi lua omletă de homar.
Bine... Dallas, comanzi?
Eu nu mănânc în public.
Prânzul se uita la mine cu ochi de diavol
şi la fel Nemesis a liceului meu, Dalia,
fata care personifica ce urăsc la suburbii.
Elevi.
Elevi, trebuie să întrerup masa de prânz cu un mesaj
care este atât şocant, cât şi supărător.
Ceva s-a întâmplat în această dimineaţă
care ameninţă calitatea vieţii aşa cum o ştim.
E vorba de păpuşi? Nu poate fi vorba despre păpuşi.
Este vorba despre păpuşi.
Infractori potenţial violenţi
vizează casele elevilor de la liceul Chatswin.
Asta e ceea ce numim, un moment de reţinut.
Să discutăm despre infracţiune.
Lisa, eşti o victimă... În atât de multe feluri.
Cum te simţi?
Cred că ăsta e felul ei de a spune, "e nasol."
Continuă să mănânci.
Dacă nu vom continua să mâncăm, vor câştiga.
Vreau doar să spun,
că este destul de evident cine a comis infracţiunea.
Nu am fost eu.
Nu tu.
Această infracţiune, Spree, a început când anumite persoane s-au mutat aici
din New York, New York, New... New York.
Vorbeşte despre mine.
Îţi aminteşti de Ray? De la "Pizza lui Ray?"
Ray a fost un tip bun.
Îţi aminteşti cât de suculentă era siciliana lor?
Nu ne mutăm înapoi în New York.
Haide, George.
Locul ăsta este o prostie.
În oraş, dacă cineva cheamă poliţiştii pentru păpuşi lipsă,
ar fi arestat.
Îţi arată totuşi, cât de puţine infracţiuni sunt aici,
cât de mult mai sigur este decât vechiul nostru cartier.
Mai sigur?
Locul ăsta e plin de javre, criminali pe la spate şi Botox.
Dalia?
Te-am invitat accidental?
Mulţumesc, Tessa, că ne laşi să ne căutăm refugiul.
Mulţumesc.
George, suntem aici!
Când se lasă noaptea, ne panicăm
şi întrucât nu avem o cameră în care să ne refugiem,
am venit aici.
Trebuie să-ţi spun, ne simţim ţinte sigure
în casa aia mare, decorată profesionist, a noastră.
Dar aici... e minunat de sigur, totuşi.
Este claustrofobică.
Nu e claustrofobică. Este confortabilă.
Pare puţin lipicioasă.
Se simte puţin lipicioasă.
Scuză-mă.
Poate că doresc să fie înconjurate de chipuri familiare.
Nu suntem atât de familiari.
Abia ne-am mutat aici. E ciudat.
Bine, este puţin ciudat,
dar... haide.
E vorba doar de-o noapte.
Aşa cum spune Oprah, cum spune Maya Angelous,
"Necazurile sunt binecuvântarea care te obligă să te schimbi."
Deci, acum te uiţi la "Oprah?"
Stau mult treaz noaptea.
Dalia a scuipat puţin.
De la claustrofobia ei.
Simţi? Ne schimbăm, aşa cum spunea Maya.
Bine.
Cum... cum ai făcut...
Asta?
Tocmai am găsit o cutie marcată "farfurii bune,"
apoi mi-am folosit şalul ca ornament,
m-am furişat la Sheila Shay şi am tăiat o duzină de trandafiri.
N-a fost mare lucru. Cinci minute.
Dar noi mânca mereu pizza în farfurii de hârtie. Corect, George?
Da, dar, adică...
nu ne-ar ucide să mâncăm din farfurii adevărate.
Am crezut că ai putea folosi tuşa de femeie.
Tuşa unei femei. Asta-i... asta-i foarte drăguţ.
- Corect, Tessa? - Corect, Oprah.
Tessa. Tessa, aici. Vino şi stai lângă Dalia.
Am crezut că aţi dori fetelor să bârfiţi despre şcoală
şi băieţi şi despre controlul sarcinii.
Bine. Să mâncăm.
Dragă Doamne,
îţi mulţumim pentru această pizza pe care suntem pe cale să o primi
şi chiar dacă toată această brânză înseamnă
cu siguranţă că Dalia va avea gaze diseară,
şi chiar dacă o felie depăşeşte probabil
întreg aportul recomandat de calorii zilnice...
Domnul a stabilit un aport caloric zilnic.
Tessa.
Te rugăm să ne uşurezi digestia
şi să ne ajuţi să ardem această mâncare rapid.
Amin.
Nu, don'şoară, unde crezi că te duci?
Să răspund la uşă.
Nu. Nu, nu. Nu.
Nu răspundem la uşă în timpul cinei.
Decât dacă, desigur, sună de două ori.
Asta înseamnă că este urgent, sau un pachet,
sau un pachet de urgenţă.
Îmi pare rău.
Ce?
Noi nu mâncăm până când nu e toată lumea prezentă.
Dă-o. Dă-mi-o.
Tessa, bună.
Să ştie toată lumea că păpuşile Shirley nu au apărut
pe eBay sau pe oricare dintre site-urile oficiale de vânzare ale lui Shirley.
Bine. Mulţumesc pentru actualizare.
Eu sunt de vină, nu-i aşa?
Au furat păpuşile ca să se răzbune pe mine.
Acesta a fost un atac personal, nu-i aşa?
Ştii, nu prea ar trebui
să răspund la uşă în timpul cinei.
Bună, Sheila.
Ce veşti ai despre resturile de varză?
Ţie ţi se pare foarte amuzant, dar eu nu râd.
Acum, dacă vreţi să mă scuzaţi, am o grămadă
de haine proaspăt spălate de păpuşi, de împachetat.
Aşa arată noaptea mea.
Am fost condamnată pe viaţă în suburbii,
dar am rămas cu speranţa
că aş putea ieşi devreme pentru comportament bun.
Asta a însemnat s-o adăpostesc pe Dalia pe timpul nopţii.
Camera ta este atât de mică.
Este chiar mai mică decât restul casei.
În general, cam aşa merge,
camerele din interiorul casei sunt mai mici decât casa.
Aşa au loc în ea.
Tatăl meu este arhitect.
Machiaj de la farmacie.
Tragic.
Tragic este să te încarci
cu atât de mult rimel, că nu poţi clipi.
Pot să clipesc.
Îmi pare rău. Ţi-a stat în drum?
Nu eram sigură dacă îmi va sta,
dar acum e sigur că nu.
Pentru ce-ţi trebuie toate astea?
Am nevoie de toate acestea... pentru toată asta.
Cu excepţia acesteia. Am nevoie de asta pentru...
astea.
Bătături?
Pre-bătături.
Bine.
Te-ai aranjat.
O să iau doar nişte...
Ce sunt ăştia?
Pantaloni de yoga.
Bine. Unde-mi sunt lucrurile?
Te referi la dedesubturi?
Le-am mutat ca să-mi încapă pantalonii de yoga.
Dallas, nu atingi lenjeria de corp a unui bărbat
decât dacă îţi spune că ai voie.
Păi n-ai spus că n-am voie.
Sunt anumite limite, şi lenjerie mea de corp...
şi chiloţii, sunt de cealaltă parte a acestei limite.
Nu fi prostuţ, George.
Nu sunt prostuţ.
Ce e asta?
Este lavandă. Produce un somn odihnitor.
Şi înţeapă uşor.
- Ştii ce ar trebui să faci? - Ce?
Ar trebui să-ţi iei nişte chiloţi cum poartă jucătorii de fotbal,
şorturi 3/4 ca Beckham,
pentru că sincer, ăştia nu te flatează.
Vreau să spun, boxerii de modă veche.
Nimeni nu vrea să te vadă în ăştia, George.
Dă-mi-i!
Nu am nevoie de chiloţi noi sau de vapori de lavandă.
Îmi place să răspund la uşă în timpul cinei
şi sincer, nimic nu mă face mai fericit
decât să mănânc pizza dintr-o farfurie de hârtie.
Şi Dallas, ca să se ştie, aia nu e pre-bătătură.
E ditamai bătătura.
Cred că Oprah a spus...
Tu să taci din gură.
George rar trânteşte uşa.
Am luat asta ca pe un semn bun.
Ceva îmi spunea
că situaţia se va aranja de la sine.
Nu poţi sta cu noi.
Nu, asta-i o masă grozavă.
Ireal. Chiar doarme ca o javră.
M-ai speriat ca naiba!
Du-te înapoi sus. Mă ocup eu de asta.
Nu, nu, nu.
Noi nu facem asta.
Dă-mi bâta.
Suntem din New York!
Dallas!
Aruncă băţul de la perdea! Sunt doar eu.
Bine, du-te... du-te... du-te... Du-te înapoi în pat, scumpo.
Să-i aduc maşina?
Ce? Du-te. Te rog.
Dallas, ce faci... ce faci în spălătorie,
mâncând şuncă şi caşcaval?
Ăsta este un croque monsieur.
La 3:30 dimineaţa?
Sunt o mâncătoare emoţională
şi mă simţeam un pic vinovată.
Pentru ce, că te-ai atins de chiloţii mei
sau că flirtezi cu mine cu lavandă?
Păi, te-am pus într-o postură
când Dalia şi cu mine am apărut la uşa ta.
Şi ai avut tot dreptul să-mi arunci nervii ăia mai devreme.
Bine, nu ştiu dacă le-aş spune nervi.
Ba da, au fost.
Bănuiesc că mi-am pierdut puţin cumpătul.
A trecut mult timp de când am...
împărţit spaţiul meu cu cineva, ştii?
Păi, e greu să fii singur.
Adică, Steven călătoreşte atât de mult, încât e mai mult plecat decât e aici.
Uneori mă simt ca părinte unic.
Deci, croque monsieur?
Adică, nu ştiu. Mie mi se pare a fi şuncă şi brânză.
Pentru profan.
Dalia şi cu mine am supravieţuit nopţii,
dar în dimineaţa următoare,
eram nerăbdătoare să lăsăm somnul în spate.
Urăsc despărţirile urâte, dar...
La revedere, urâto.
Şi... voila.
În weekendul următor, îţi voi face pâine prăjită.
Weekendul următor?
Nu. În weekendul următor este festivalul merelor, da?
Da. Abia aştept.
Chiar crezi că fetelor o să le placă?
Nu, fetelor n-o să le placă.
E festivalul merelor.
Au trăsuri care te duc
direct la festivalul marţipanului.
Serios?
N-am avut idee că erau atât de multe festivaluri aici.
Ba da, dragă. În fiecare weekend.
Familiile noastre se vor distra atât de mult împreună.
George m-a lăsat fără nicio alegere.
Trebuia să-mi planific evadarea.
Când plănuieşti o evadare,
este important să mai ai pe cineva implicat...
pe cineva fără un cod moral.
Dalia, aşteaptă.
Faceţi o tură.
Uite, nu vrei să-ţi petreci timpul cu mine
şi eu nu vreau să-mi petrec timpul cu tine.
Nici eu nu vreau să-mi petrec timpul cu tine.
Bun.
Deci, am un plan.
Vrei să te prefaci gravidă?
Kenzie s-a prefăcut anul trecut
ca să scape de ora de ştiinţe.
Nu, dar...
să păstrăm ideea în buzunarul de la spate.
A primit o mulţime de lucruri într-adevăr drăguţe pentru copil.
S-a prefăcut că va avea o fată.
Planul meu e un pic diferit.
Dacă buna purtare nu m-a scăpat mai devreme,
poate că un comportament rău o va face.
Ascultă, am mai vorbit cu câţiva vecini
despre ideea camerei de panică.
Ştii ceva? Apreciez că ai împrăştiat vorba,
dar am cam regândit toată chestia.
Mi-aş fi dorit să-mi fi spus înainte de a împrăştia vorba.
Ce... ce s-a întâmplat? Dintr-o dată nu-ţi plac banii?
Nu.
Mă simt de parcă aş profita de temerile oamenilor.
Uite, stomatologia... nu, întreaga industrie medicală
se bazează pe frică.
Frica este cea care mi-a cumpărat
o casă de vară la Finger Lake.
Aceşti oameni sunt vecinii noştri, ştii?
Ar trebui să avem grijă unii de alţii.
Nu ăsta e motivul pentru care oamenii locuiesc în suburbii?
Ăsta şi festivalurile.
Javier, vezi dacă au o duzină din astea gri porumbel.
Jeremy, îmi plac ramele alea.
Deci, păpuşile sunt tot dispărute.
Mama e înnebunită. Nu poate dormi, se plimbă.
N-am văzut-o niciodată într-o stare aşa de mizerabilă.
Ăsteia i-ai spune ţestoasă?
Hoaţă de păpuşi!
Eu?
Te acuz, Tessa Altman,
de furtul păpuşilor acelei femei ciudate!
Asta nu e adevărat. Corect, Tessa?
Mă acuzi că sunt hoţul notoriu din Chatswin?
Ai auzit asta, domnule Wolfe?
- Du-te în clasă, Jeremy. - Da, bine.
Care-i treaba? Ce se întâmplă?
Tessa a furat păpuşile. Ştiu cu siguranţă că ea a făcut-o.
S-a lăudat cu asta aseară
când am dormit în micuţa ei camera scabroasă.
Ultimul lucru pe care-l doreşte cineva este o bătaie între fete.
Trebuie să fie o greşeală.
N-avea cum să fure fiica mea, păpuşile.
Am înţeles cât de reconfortantă poate fi negarea.
O aprob de multe ori pentru elevii noştri obezi.
Dar în acest caz, ea a mărturisit.
Ce? Ce?
E adevărat.
Am făcut-o.
Ai furat păpuşile Shirley Temple? Serios?
Da.
Nu ştiu de ce.
Poate sunt plictisită,
sau poate am mimat.
Poate că suburbiile nu sunt atât de bune pentru mine, cum te-ai gândit că ar fi.
Ea a fost mereu outsider.
Am fost, şi am încercat.
Chiar am făcut-o.
Dar poate...
nu ştiu. Poate că doar trag cu cornete, dar...
poate că ar trebui să ne mutăm înapoi la New York,
unde ne e locul.
Ei bine...
e ceva de luat în considerare.
Succes, Tessa.
Chiar ai luminat aceste coridoare.
Toate precomenzile pentru anuar nu sunt rambursabile.
În afara companiei. Nu pot face nimic.
Am scăpat cu o crimă perfectă,
sau am fost jucată ca în jocul "vorbe cu prietenii?"
Mă întreb dacă ar trebui să trec pe la oficiul poştal,
să iau un formular de schimbarea adresei?
Poţi s-o faci online.
E mai uşor aşa.
Uită-te la asta! Crima perfectă.
Trebuie doar să facem un lucru mai întâi.
"Vorbe cu prietenii"
Salopete micuţe. Cusute de mână.
Îmi frâng inima.
Poate că le poate folosi cineva.
Un alt colecţionar sau...
cineva cu o maimuţică.
Poate un mic fermier.
Tessa, nu ai dori să spui ceva...
Sheilei?
Nu pare a fi un moment potrivit.
Nu, te rog.
Trebuie să mă concentrez la altceva decât păpuşile Shirley.
Este vorba despre păpuşile Shirley.
Eu le-am luat.
Tu mi-ai luat fetele?
Tessa.
Ţi-am făcut ceva,
te-am rănit în vreun fel?
Nu. Nu e vorba de asta.
Pentru că dacă am făcut-o, îmi pare teribil de rău.
Pentru că îmi dau seama acum, ca să-mi faci ceva atât de rău,
trebuie ca eu să-ţi fi făcut ceva chiar mai rău.
Ai făcut, mamă...
dar nu ei. Mie.
Aşa că dacă vrei să-ţi ceri scuze, ascult.
După tot ce am făcut pentru tine?!
Ce... ce ai făcut pentru mine,
exceptând faptul că mi-ai zdrobit spiritul, mi-ai luat desertul,
mi-ai dat pisica spre adopţie? Dl Whiskers?
Lisa comisese infracţiunea,
dar ceva îmi spunea că voi fi închisă ceva timp.
Când ţi-ai dat seama?
În momentul în care te-ai născut?
Deci sunt şanse zero să ne mutăm înapoi la New York?
Mai puţin de-atât.
Ai tot dreptul să mă pedepseşti.
Dacă pierd festivalul marţipanului,
este numai vina mea.
Care parte din "în momentul în care te-ai născut" n-ai înţeles?
Tot la ce mă puteam gândi era,
dacă dormitorul meu mirosea aşa urât după ce Dalia a mâncat pizza,
cum dracu vă fi plimbarea cu maşina la festivalul marţipanului?
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam