Am fost încântaţi de primul nostru Halloween în Chatswin...
Poate mai încântaţi decât ar fi trebuit să fim.
Bună, vecinelor!
Asta e piatra funerară a mea? Ce m-a ucis?
A început ca un nodul sub braţul tău.
Te-am îndemnat să te duci la doctor, dar tu...
ai spus că nu era nimic.
Şi apoi, patru săptămâni mai târziu...
Patru săptămâni mai târziu?
Ţi-am spus să te duci să te vadă cineva.
Bine, mulţumesc. Asta e de ajuns.
Eşti bună la Halloween.
Am fost.
Dar crescând în oraş, n-am avut şansa de a străluci.
Halloweenul nostru era înfricoşător într-un mod diferit.
Ne daţi, ori nu ne daţi?
Da. Aici a fost o crimă.
Va trebui să vă cer să plecaţi.
- Crimă? - Băieţi, aţi luat totul?
Aşa că ideea unui Halloween înecat în sânge fals, în loc de sânge adevărat
a fost destul de atrăgătoare.
Avem nevoie de împrăştiere reală de sânge arterial,
nu de ora amatorilor.
Ora amatorilor? Ar trebui să-ţi tai capul pentru asta.
- E numai vorba de tine. - Numai vorba?
Îi dăm drumul!
Nu! Nu!
Un ultim cuvânt?
Da! Nu mă tem să mor.
Am trăit în Chatswin.
Salut, amice!
Ce se întâmplă?
Nimic.
Voiam să-i tai capul Tessei cu noua mea ghilotină,
dar n-am trecut la fapte, aşa că...
Minunat! Chestii sângeroase! Da!
Ai lămurit asta cu asociaţia cartierului?
Ce? Trebuie să iau decoraţiunile?
Este Halloween.
Da, dar asociaţia cartierului
trebuie să aprobe orice modificări la estetica oraşului.
cu regulile voastre, asociaţie de cartier."
Da, din nou,
Chatswin câştiga întotdeauna premiul pentru cele mai multe case uniforme.
- Asta nu e nimic. - E aproape nimic.
Îmi pun decoraţiunile. Ce-or să-mi facă, o să mă amendeze?
- Da, te vor amendă. - Să mă amendeze. Bine.
Nu te preface ca şi cum ai avea un venit disponibil.
Lasă-mă să vă ajut să puneţi astea în garaj.
Poţi vorbi cu Dallas. Ea e şefa asociaţiei.
Poate ea va întoarce regulile pentru tine.
Ştiam că Halloweenul aici va fi naşpa.
Peste cadavrul meu.
Apropo, ce te-a ucis?
A început ca o tuse uscată, persistentă.
Sezonul 1, episodul 5. Halloweenul.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Dacă idioţii ăştia suburbani
voiau să-şi bată joc de Halloween,
atunci trebuia să găsesc un costum
care să-şi bată joc de ei.
Accesorii pentru păr ale lui Misty.
"Misty?"
Inspiraţie?
Prin amabilitatea lui Misty...
şi al vechiului său tapaj ciudat.
Am hotărât să merg ca o fată îngălată din suburbii,
aşa că în mod natural, m-am tapat.
- Doamne. - Doamne.
Nu m-am putut abţine să observ că te-ai tapat astăzi.
Şi ce, târfo?
Face parte din costumul meu.
L-am găsit în camera mea.
- Făcea parte din... - Misty.
- Da. Cum ai... - Ştiut?
Nu e atât de impresionant, dar da.
Cine e tipa asta Misty?
Misty locuia în casa noastră,
obişnuia să se tapeze, să poarte
costume de velur asudate cu tocuri înalte.
De ce nu vrea să se deschidă vestiarul?
Pentru că-i vestiarul lui Misty.
Ciudat.
Da, este ciudat.
Foarte ciudat, mai ales având în vedere ce s-a întâmplat cu Misty.
Ce s-a întâmplat cu Misty?
Nimic.
Tessa, îmi place o glumă bună la fel de mult ca tipului de-alături,
Semnul "loveşte-mă", apeluri amuzante.
Dar ăsta-i prost gust.
Asta?
Aş vrea să ne vedem în biroul meu.
Dl Wolfe obişnuia s-o vadă pe Misty în biroul său.
Bună, George.
Ai trecut pe aici să ajuţi să legăm câteva chipuri zâmbitoare
pentru stilata noastră petrecere nebântuită şi ne înspăimântătoare?
Nu. Vreau să ştiu cum ar trebui să mă bucur de Halloween
dacă nu pot pune o normală
ghilotină cu apă, pe peluza mea.
O ghilotină? Doamne, nu.
Felul ăsta de sperietori depăşeşte cu mult limitele noastre acceptabile.
Adică, e în regulă în estul Chatswin,
unde au benzină cu autoservire
şi un singur magazin cu iaurt.
- Asta e înfricoşător. - Dar e Halloweenul.
Şi acest loc arata ca şi cum
zâna bomboanelor gumate a aruncat peste tot, oraşul acadelelor.
Da, trebuie să fi mâncat prea multe bomboane gumate.
Orice ar fi asta, nu e Halloweenul.
George...
Scumpo?
Ştii, George,
părinţii din Chatswin
au făcut eforturi financiare considerabile
pentru a crea o comunitate care să ne protejeze copiii.
Aşa că pentru Dumnezeu, de ce ar trebui să umblăm
să-i speriem ca naiba?
Dar nu-i protejaţi.
Ii... îi deformaţi.
Ştii ce mă sperie?
E o fetiţă de 15 ani, îmbrăcat ca... Îmi pare rău, ce eşti?
- O ciupercă obraznică. - Bineînţeles că eşti.
Arăţi bine, ciupercuţă!
Unde sunt zombi? Şi vrăjitoarele
şi... vrăjitoarele mutante zombi?
Răpiţi acestor copii distracţia inofensivă şi fantomatică.
Distracţie? Nimănui nu îi place să fie speriat, George.
Îi face doar pe oameni să ţipe şi să urle
şi eu fac în pantaloni.
- Eşti cu adevărat sensibilă. - Sunt.
Aşa am fost mereu. Şi cele mai mici lucruri
mă pot marca.
Liliecii, şoarecii, gemenii,
ochii triunghiulari.
Ca la un dovleac.
Îmi pare rău pentru tine, Dallas.
Nu ai idee ce pierzi.
Ignoranţa este fericire.
Pardon?
Nu vorbeşte nimeni cu tine Bliss (fericire) îmi expuneam un punct de vedere.
E ignorantă.
Mă aştept la mai mult de la tine, Tessa.
A te pretinde o fostă elevă la liceul Chatswin, este nepotrivit,
mai ales având în vedere soarta lui Misty.
Soarta ei? Ce s-a întâmplat?
E moartă, Tessa.
Misty a plecat...
într-un loc mai bun.
Deci locuiesc în camera unei fete moarte.
Aşa e, Tessa.
Acum nu mai e aşa de amuzant, nu-i aşa?
Lisa, de ce nu mi-ai spus că stau în camera unei fete moarte?
Nu pot face dacă ştiu că stai acolo.
Nu plec.
Bine.
Misty era nouă la Chatswin, la fel ca tine.
Eram în aceeaşi clasă.
Ne plăceau la amândouă puloverele scurte.
A fost cea mai bună prietenă a mea.
Eşti cea mai bună prietenă a mea.
Dar apoi, Misty a făcut o operaţie cu laser la ochi.
Şi după aceea,
totul s-a schimbat.
Ca şi cum a pierdut complet din vedere cine a fost
şi chiar vreau să pleci ca să pot urina.
Dau drumul la apă.
Sună ca un izvor...
Bine! Bine. În regulă.
Am fost rănită şi furioasă
şi nu voiam decât ca Misty să dispară pentru totdeauna.
Şi apoi, într-o zi, a dispărut.
Am crezut că nu puteai face dacă eram aici.
Am făcut în timp ce am tras apa.
Ce s-a întâmplat apoi cu Misty?
Cum a murit?
Nu ştiu.
Dar sunt îngrijorată.
De ce? Pentru că sunt îmbrăcată ca ea?
Nu, pentru că te-ai tapat şi îi foloseşti vechiul ei vestiar
şi împrăştii în jur multă atitudine ca Misty şi...
Lisa, e ridicol.
Tocmai ai spus "ridicol"!
Asta obişnuia să spună Misty despre orice!
Ce vrei să spui, Lisa?
Încerc să spun
că este în apropierea tuturor sfinţilor Evei
şi că spiritul lui Misty încearcă să te posede.
M-am prins.
Trebuia să fii lunatică.
Sunt o gărgăriţă.
George?
Intră!
George?
Vino în spate. Sunt în camera de zi.
Am primit mesajul tău şi nu vreau să fiu nepoliticoasă,
dar cred orice discuţie în plus despre această ghilotină a ta
este o imensă pierdere de timp.
- Intră. Stai jos. - Nu am timp.
Steven e plecat din oraş
şi trebuie s-o pun pe menajeră să comande cina pentru Dalia.
Vino aici, o secundă.
Am o poză cu o acadea. Trebuie s-o vezi.
Ce fel de acadea?
Dallas?
Eşti bine?
- Asta nu a fost bine. - Îmi pare rău.
De ce ai face asta?
Ce este în neregulă cu tine?
Îmi pare rău. M-am gândit să te pun în încurcătură,
să-ţi arăt cât de distractiv e să fii speriată.
Ţi se pare că mă distrez?
Scuze. Odihneşte-te aici.
O să-ţi aduc nişte gheaţă.
Cine a lăsat toate albinele astea aici?
Bine.
Odihneşte-te, dar nu adormi.
Nu cred în fantome.
Nu sunt superstiţioasă.
Primul meu sărut a fost sub o scară.
Dar, ca să fiu sinceră,
întreaga idee de a dormi în camera unei fete moarte
a început să mă sperie.
Tată?
Eşti încă trează.
Da.
Ce faci aici sus?
Nu am putut dormi.
Ascultă, nu vreau să te dezamăgesc, dar
Halloweenul aici va fi naşpa.
Deci n-ai avut noroc cu Dallas?
Nu chiar.
Şi aproape am omorât-o încercând.
Tată...
Te-ai întrebat vreodată cine a locuit aici înaintea noastră?
Da. Ce fel de nebuni ar cumpăra scaune de toaletă sentimentale?
Adică...
dacă cineva...
a murit în această casă, ar fi trebuit să-ţi spună înainte de a ne muta aici, nu?
Depinde.
De ce?
Dacă au fost...
ucişi.
- Deci nu ai auzit nimic? - Nu.
Nimic.
Noapte bună, scumpo.
Ca un doctor în camera de urgenţe,
George a refuzat să renunţe.
A făcut o ultimă încercare
de a o convinge pe Dallas că ar trebui să avem un Halloween înfricoşător.
Haide, Dallas. Unde eşti?
La naiba!
Dumnezeule, George. Te-am speriat?
Nu! Adică, nu. Numai că...
m-ai luat prin surprindere.
Te-am speriat, nu-i aşa?
Bine, poate un pic, da.
Ar fi trebuit să-ţi vezi mutra.
Am crezut c-o să-ţi cadă sprâncenele de pe cap.
Păi... ai apărut de nicăieri.
Aşa a părut.
- E amuzant. - Vezi?
Ce ţi-am spus? Sperierea oamenilor poate fi distractivă.
Dar să fii speriat, nu este.
Bine, uite, îmi pare rău pentru... lovitura de la cap.
Astea sunt pentru mine?
Dar dacă mai îmi dai o şansă,
promit să-ţi servesc o distracţie înfricoşătoare dar inofensivă.
Deci, ce zici?
Eram hotărâtă să aflu ce s-a întâmplat de fapt cu Misty.
Chiar dacă asta a însemnat să merg la Chatswin Country Club.
Ho tocmai a murit. E naşpa.
Înainte de a murit, Misty era super amuzantă.
De ce, pentru că spunea la tot "ridicol?"
Se întâmplă totul din nou.
Nu pierdem singura prietenă a Daliei.
Am alţi prieteni.
Ei bine, eu nu am.
Ce este cu oamenii ăştia?
Bine, George.
Sunt în rochia mea gata-de-a-fi-speriată.
Da, eşti.
Bine, avem clasicele aici.
Avem "The Exorcist", "The Omen" şi "Rosemary's baby."
Alege-ţi otrava.
Nu putem vedea urmărea de la "Sex and the city?"
Nu. Încercam să te speriem pe tine, nu pe mine.
În regulă, bine,
atunci ce zici de cel cu drăguţul copilaş?
Grozav.
Dar, doar ca să te avertizez, drăguţul copilaş este diavolul.
Atunci, "The Exorcist".
Bine, micuţa diavoliţă.
- Bine, atunci "The Omen". - Diavolul băieţelului.
Bine, George, atunci alege unul. Surprinde-mă.
Bine.
Prima dată când l-am văzut pe ăsta,
nu am dormit o lună fără crucifix.
Bine. Eşti gata?
Gata.
Atâta timp cât pot stoarce privilegii.
Stoarce tot ce vrei, dara fără unghii.
Priveşte. Sunt opţionale.
Acum mi-e frică.
Mulţumesc.
Popcorn?
Sigur.
Te-am prins!
Foarte, foarte impresionant. Nu e rău.
Sunt mai multe de unde a venit asta.
Da, ştii, dacă într-adevăr ai fi vrut să mă sperii,
ar fi trebuit să pui unele din unghiile alea vinete aici.
Ar fi sărit imediat.
Îmi place.
Uite cât de drăguţă este.
Ce...
George?
Misty te are în puterea ei.
Există doar o singură cale de a te elibera, Tessa...
dacă încă mai răspunzi la acest nume.
Încă răspund la acest nume.
Ăsta e numele meu.
Efectuam un exorcism...
în seara asta.
Dar nu avem mult timp. "Adunătorii" noştri vin într-o oră.
El de ce e îmbrăcat ca un proxenet?
Sunt tipul de la Run DMC.
E reverend.
Asta e tot ce am putut face din scurt.
Nu vorbi cu ea, Malik.
E doar o javră fiindcă e posedată de Misty.
Corect, Misty?
Corect... Lisa.
Asta nu e amuzant.
Ce părere ai?
Am palmele transpirate
şi inima îmi goneşte.
Cred că o să mor.
- Este cu adevărat plăcut. - Vezi?
Putem, te rog, să avem un Halloween înfricoşător?
Şi pot să-mi ung ghilotina
şi să cadă câteva capete?
Bine, da.
Fă-o înainte de a fi prea târziu.
Am să trimit un e-mail rapid
către asociaţia din cartier
să ştie că am fost de acord.
Dallas... mulţumesc.
Te voi omorî ultima.
Apreciez asta. Am planuri de cină pentru mâine.
Dallas?
Parcă e ceva înfricoşător la uşă.
Mai bine mă apăr.
- Cine eşti? - Cine eşti?
Cine sunt eu?
Ofiţer Breen?
Sunt Steven Royce. Ce mai faci, nemernicule?
Vorbesc la telefon. Nu vorbi, bine?
Nu fi nepoliticos.
Da, motivul pentru care te sun
este că încerc să aflu
dacă am avut sau nu o spargere acasă.
N-ai avut o spargere. Sunt cu Dallas.
Cum adică eşti cu Dallas?
Nu sunt cu Dallas.
Sunt aici cu Dallas, acasă.
Aceasta este casa mea. Deţin casa asta.
Bine. E casa ta.
Am o politică foarte strictă, fără pantofi. De ce eşti încălţat?
Dallas nu a menţionat de politica pantofilor.
Steven, ai venit acasă.
Şi văd că l-ai cunoscut pe noul nostru vecin, George.
Bună, Steven. Bine ai venit acasă.
Ce e cu pantofii?
Îmi pare rău.
Îţi apreciez grija pentru mine,
dar nu sunt posedată.
Uite.
Atâta timp cât pot mişca din cap.
Colindătorii. Ar trebui să plec.
Tessa,
dacă mă auzi, întinde-te pe masă.
În fine.
Încă mă aude.
Când terminaţi, vreţi să plecaţi de-adevăratelea?
Termină cu prostiile Misty, javră mică
şi întoarce-te în iad, acolo unde ţi-e locul.
Putem vă rog, să întrerupem exorcizarea
ca să le pot da copiilor ăştia, bomboane?
Aş prefera să nu. Simt că avem un impuls.
Deschide!
Ştiu că eşti acolo!
Aşteaptă.
Recunosc vocea asta.
- Cine e acolo? - Sunt Misty, Ho.
Nu te aşteptam până mâine.
Păi, am venit acasă cu o zi mai devreme
pentru că am vrut să mă grăbesc spre casă şi să-mi văd frumoasa mea soţie.
Pot... pot să te sărut?
- Ai putea. - Da, aş putea.
Bine.
E bine să fii acasă.
Deci... cum a mers?
Ai închis contul
său ai închiriat chestia aia mare, sau indiferent ce?
N-am idee cu ce se ocupă,
dar e cel mai bun în branşă.
Nu-i pasă cu ce mă ocup, atâta timp cât o ţin în Gucci.
- Asta nu este Gucci. - Ce este, atunci?
Este Cavalli.
Cavalli. Asta e...
asta e treaba cu Dallas.
Ştie cum să-şi aranjeze ţinuta.
Mă duc să-mi iau lucrurile.
De ce... de ce are lucruri?
Tessa, nu.
Nu face asta. Nu face asta. Vorbesc serios.
Haide! Am condus tot drumul de la Paramus!
- Paramus, prieteni. - Nu!
Nu!
Halloween fericit.
Ne daţi sau nu ne daţi, rataţilor? Obişnuiam să locuiesc aici.
Misty?
Am crezut că erai moartă.
Lisa, văd că eşti tot ridicolă.
Asta înţeapă! Ce-i asta, proxenetule?
Apă sfinţită.
Este ghimbir. Scuze.
Dormitorul meu este atât de mult mai urât, acum.
Mulţumesc.
Tot nu înţeleg cum de eşti în viaţă.
Părinţii tăi au spus că ai plecat într-un loc mai bun.
Da, aşa e.
"Un loc mai bun" este o şcoală de corecţie din New Jersey.
Nu mi-am dat seama că erai atât de proastă.
Ar fi trebuit să spui ceva.
Dar de ce ar fi spus dl Wolfe că erai moartă?
Pentru el, sunt moartă.
Am făcut foarte rău la testarea standard.
Şi nu a vrut să păteze recordul educaţional de la Chatswin.
Să păteze?
Ăsta e un cuvânt mare, Misty.
Şi departe de a-l folosi corect.
Mulţumesc, prieteni. Mulţumesc.
Oricum, cred că a fost mai uşor de spus
că am fost într-un loc mai bun,
decât să spun că am fost într-un "loc mai bun."
Dar...
acum că nu mai sunt proastă,
părinţii mi-au spus
că e în regulă dacă mă întorc pentru colinde.
Scuză-mă.
Asta-i frumos.
Cred că tocmai ţi-a furat lacul de unghii.
Putea lua lacul de unghii. Asta a fost bine.
Am fost doar uşurată în secret
că nu şi-a cerut înapoi ceasul pisică,
pentru că la fel ca Halloweenul în suburbii,
cam începuse să crească odată cu mine.
Deci... scuze.
Asta a fost ciudat. A fost ciudat?
Nu! Deloc.
Aş putea spune că Steven chiar te-a plăcut.
După felul în care m-a pocnit în faţă?
Da, ştiu. Îmi pare rău.
Eşti bine?
Cavalli, nu-i aşa?
Da.
Deci...
Halloween fericit, George.
Halloween fericit!
Pa.
Are cioc, nu-i aşa?
Ei bine, George,
cred că am reuşit.
Da.
Locul ăsta arată foarte bine.
Ideea ta cu "Marşul păianjenilor veninoşi"...
frumoasă tuşă.
Opreşte-te.
Eşti prea bun.
Serios, trebuia să fii călău.
Bună, copii.
Halloween fericit!
Vreţi bomboane?
Frumoase costume.
Salut.
Bine, copii. Nu plecaţi încă.
Mai e ceva. Sunteţi gata?
Pregătiţi-vă să-l întâlniţi pe executantul vostru.
Ce, asta?
Vă e frică de asta?
Halloween fericit!
Eşti într-adevăr bună la Halloween.
Sunt cea mai bună.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam