E cel mai ameţitor sunet pe care l-am auzit vreodată.
Da.
E ceva foarte convingător în ăsta.
Scuzaţi-mă, trebuie să mă apropii de muzica asta.
Aşteptaţi-mă! Nu mă părăsiţi. Vreau să merg şi eu.
S-a oprit. Muzica s-a oprit.
Ce s-a întâmplat cu noi, Dan?
- Cum am ajuns în cuşca asta. - Nu ştiu.
Ceva părea să ne atragă spre ea.
Trebuie că a fost o muzică infernală.
Orice a fost, hai să plecăm de aici.
PLANETA GIGANŢILOR
Traducerea şi adaptarea Virgil G.N.
Sezonul 2, Episodul 17 Plăteşte-l pe Piper
Mark! Steve! Steve!
Mark?
Steve?
Steve, au probleme, i-au prins.
A cântat un fel de mutică i-ar ei au plutit către cuşcă. Trebuie să-i ajutăm.
Revino-ţi şi spune din nou. Cine i-a prins?
Un gigant, un menestrel sau aşa ceva.
Avea un costum, clopoţei şi o pălărie.
- Cânta la un fel de flaut.. - Vrei să spui că muzica de flaut...
i-a atras pe Fitzhugh, Dan şi pe fete?
- I-a atras pe toţi într-o cuşcă? - Da.
M-ar fi prins şi pe mine dacă aş fi putut ţine pasul cu ei.
Când muzica s-a oprit, la fel am făcut şi eu.
Cred că puştiul are febră, Steve.
Eşti sigur că nu ai mâncat ceva fructe ciudate prin pădure?
Dacă nu mă crezi, poţi lua legătura prin staţie cu Dan. Poţi verifica asta cu el.
Dan. Dan, răspunde!
Dan trebuie că a lăsat pe undeva staţia ca indiciu pentru noi.
Avem nevoie de frânghie.
Crezi că ne poţi duce înapoi, acolo unde i-ai văzut ultima dată?
Da. Sigur.
Amice, ne place muzica, dar... am obosit.
Îmi pare rău, micii mei prieteni.
M-a gândit că v-ar place un interludiu dansant.
Ne-am bucura mai mult dacă ne-ai da drumul.
Mi-aş dori să pot, dar nu se poate.
Înţelegeţi, deja sunteţi promişi.
Şi acum, întoarceţi-vă acolo.
Promişi cui?
Oricine ar fi, trebuie să întârziem asta până când Steve reuşeşte să dea de noi.
Vorbeşte cu el, Fitzhugh.
Scuzaţi-mă, domnule... cum te-o chema.
- Domnule... - Îmi puteţi spune dl. Piper.
Ei bine, dle. Piper.
Mişto flaut ai acolo.
Dacă asta e ce ne-ai spus. Un flaut, nu?
Unii îi spun flaut, alţi ţeavă.
Alţii în alte feluri. Depinde unde lucrez.
Adică, în ce ţară?
Nu. Adică pe ce planetă, sistem solar sau galaxie.
Deci, suntem pe drumul bun?
Ia stai puţin! Nu te-am mai văzut pe undeva?
Posibil. Umblu peste tot.
Aţi fost vreodată deranjaţi de lăcuste?
Popândăi? Grauri? Şobolani? Termite?
Acum cred că ştiu cine eşti.
Ai fost odată într-un oraş pe nume, Hamelin?
- Fitzhugh doar nu crede că tipul ăsta... - Hamelin? Hamelin?
Pe râul Weser. Planeta Pământ.
Mi-e greu să-mi aduc aminte.
Ştii, fac astfel de comerţ încă de la începutul timpurilor.
Hamelin, spui? Păi...
Ah, da. Acum îmi amintesc.
Am avut odată o treabă în Hamelin, în jurul anilor 1673.
Timpul Pământului. Am scăpat locul de un flagel de şobolani.
"În stradă, Piper a păşit...
"zâmbind uşor.
"Şi acolo trei note ascuţite Piper a rostit...
"ce s-a auzit precum murmurul unei armate.
"i murmurul s-a transformat în huruit puternic...
"şi din case şobolanii au început să se prăvale..
şi l-au urmat pe Piper. "
De unde ştii despre asta?
Printre alte lucruri...
au fost imortalizate într-un poem de Robert Browning.
Serios? Ce drăguţ! Şi cât de exact descris, desigur.
Dar dacă eşti cine spui că eşti...
de ce eşti gigant şi nu mic ca noi?
Oh, nu. Nu sunt gigant, sau om ca voi.
Sau vreo altă formă corporală pe care să o puteţi recunoaşte.
Vrei să spui...
că iei forma locuitorilor acolo unde ai de lucru?
Cam aşa ceva.
Acum, după cum îmi amintesc, Consiliul oraşului Hamelin ...
a refuzat să-mi plătească miile de guldeni de aur promişi...
pentru că i-am scăpat de şobolani.
Şi drept răzbunare, le-ai ademenit copii, departe de Hamelin.
Nu pentru răzbunare.
Am avut un contract cu aceşti consilieri.
Ei nu l-au respectat.
Ce altceva puteam face?
Dar să furi copiii de lângă părinţii lor, e un lucru îngrozitor.
M-am gândit că le fac o favoare.
Dar, gata cu vorbăria. Trebuie să plecăm.
Unde ne duci?
Nu e treaba voastră, nu-i aşa?
Cum nu a fost nici afacerea cu şobolanii.
Crezi că chiar e Pied Piper de Hamelin?
Dacă nu e, atunci sigur ştie basmele de pe Pământ.
Oricine ar fi, mai bine stăm după el.
- Eşti fiul senatorului, băieţelule? - Da, domnule.
- Care e numele tău? - Timmy.
Foarte bine, Timmy.
Vrei să-i spui tatălui tău că Dl. Piper este aici să-l vadă?
Pe aici, vă rog!
Şi astfel, credincioşii mei lucrătorii de campanie...
permiteţi-mi să vă reamintesc încă o dată...
că au mai rămas doar două săptămâni până la alegeri...
- Tată, dl Piper vrea să te vadă. - Ce domn?
Dl. Piper.
Îmi pare rău, dar astăzi nu am timp...
să vorbesc cu cântăreţi la piculină, sau cine oi fi.
Avem un contract, nu-ţi aminteşti?
- Un contract? - Da. Ai spus că m-ai plăti ...
dacă aş putea scăpa ţara de ciuma omuleţilor.
Oh, da. Parcă-mi mintesc că ai venit odată la un miting...
cu o propunere inedită de a-i captura pe omuleţi.
Uite, azi nu am timp de prostii.
Preţul a fost stabilit la 1.000 de dolari de omuleţ, plătibili la livrare.
- Uite, vrei să ieşi de aici? - Uite-i senatorule!
- Patru dintre micii paraziţi. - Eu...
Magnific!
Trebuie să-mi sun imediat managerul de campanie.
şi apoi voi suna presa.
Da, într-adevăr! Chiar asta voi face.
Îi voi preda pe omuleţi celor de la poliţie, într-o conferinţă de presă.
Această poveste va fi pe prima pagină a fiecărui ziar din ţară.
Omule, îţi dai seama...
că practic mi-ai asigurat realegerea la Senat?
Şi vreau să ştii că acest lucru nu va rămâne nerăsplătit.
Ştiu deja asta. Îmi datorezi 4.000 de dolari. Pot avea banii mei, vă rog?
Am nevoie de fiecare cent pe care-l am, pentru campania mea.
Nu am bani de aruncat.
Şi dacă i-aş avea, crezi că i-ar irosi pe un ţicnit într-un costum amuzant?
Uite. Îţi spun eu ce o să fac.
Îţi dau 20 de dolari. Ia-i, sau pleacă!
Tu... tu... clovn prost!
Îţi dai seama că există legi pentru insultarea unui membru al Senatului?
Te-aş putea arunca în închisoare pentru 20 de ani.
Acum, vrei să chem poliţia...
- sau ce? - Plec!
Dar reţine asta.
Nu e ultima dată când ai auzit de dl. Piper.
- O să ne revedem, Timmy. - Ieşi de aici.
Ce crezi că face Piper în casa aia atât de mult?
-Timmy, vreau să mergi în camera ta şi... - Nu ar fi trebuit să faci asta.
Să fac ce?
Nu ar fi trebuit să-l tratezi astfel pe Piper.
Are o anume reputaţie chiar şi printre omuleţi.
E un vagabond. Un gunoi.
Chiar credeţi că se poate pune cu un senator?
"Când, iată, a atins versantul...
"un minunat portal s-a deschis larg...
"ca şi cum dintr-o dată o peşteră ar fi apărut.
Şi Piper a intrat în ea, iar copiii l-au urmat."
Eşti la fel de nebun ca şi el. Ştii asta?
Stai cu ochii pe omuleţi, fiule.
Eu o să merg să dau câteva telefoane din camera de zi.
Timmy! Nu te apropia de fereastră!
Acoperă-ţi urechile, Timmy! Nu asculta muzica.
Timmy, dacă ieşi pe fereastra aia, nu o să-ţi mai revezi niciodată casa.
Uitaţi-vă la fereastră!
Hei, Piper încearcă să-l atragă afară din casă pe băiatul acela.
Oh, iese afară!
Hai să facem gălăgie! Hei, senatorule!
Vino aici dacă nu vrei să-ţi pierzi copilul!
Ce v-a apucat să strig...
Timmy.
Timmy, întoarce-te aici!
Ar fi trebuit să-l fi lăsat pe băiat să plece.
Senatorul ar fi trebuit să plece să-l caute...
iar noi ne-am fi ales cu o excelentă oportunitate ca să scăpăm.
Oh, Fitzhugh, cum poţi să spui aşa ceva?
E doar un copil. Nu are cine să-l ajute, cu un tată atât de oportunist.
Vino înapoi, Timmy.
Care e problema cu el?
- Ce s-a întâmplat cu el? - Auzi muzica aia?
- Da, o aud. - Ăsta e Piper.
Dl. Ppiper cântă la flautul său.
Legenda spune că poate controla oamenii cu flautul său...
punându-i să facă ce doreşte.
Dacă nu cumva ai mai auzit de asta prin basme, nu-i aşa?
Bine. În cazul ăsta, o să-l acopăr.
E în regulă, Timmy.
Timmy.
Nu e bine. Opreşte-l!
Nu poţi acoperi muzica flautului.
Poate trece prin orice.
Ei bine, ce pot să fac? Cum pot să-l opresc?
Am eu o idee, dar nu ştiu dacă o să meargă.
Ei bine, orice. Te rog! Şi grăbeşte-te.
Păi, asta înseamnă că trebuie să ne dai drumul din cuşca asta.
Cum spui tu.
Ce ai în minte, Dan?
Uite, muzica asta a lui Piper, nu este una obişnuită.
Vrei să spui că e magică?
Oh, sunt sigur că există o explicaţie ştiinţifică.
Unele secvenţe din note modifică modelul undelor cerebrale.
Poate fi magie. Nu putem face nimic cu asta.
- Poate că eu pot. - Ce?
- Să-l folosim chiar împotriva lui. - Nu va merge.
Poate. Am nevoie de ajutor.
Steve, mă auzi?
Dan, suntem chiar în faţa casei. Ce se întâmplă acolo?
Steve, e un copil aici, şi Piper încearcă să-l atragă afară din casă.
Poate că e vreo cale să-l putem opri din cântat.
Nu e timp, dar am o idee care ar putea funcţiona.
- Tu mă poţi ajuta. - Cum?
Ţine staţia...
încât să pot auzi muzica tare şi clar.
Bine, senatorule. Porneşte-l!
Chiar crezi că o să meargă?
Desigur că nu. E o idee absurdă.
Mi-aş fi dorit ca Dan să-şi fi folosit ingeniozitatea ca să ne scoată de aici.
Bine, asta ar trebui să fie de ajuns.
Acum, lipeşte banda asta în buclă...
şi redă-o înapoi prin intermediul magnetofonului.
Stai pe loc, Timmy.
Grăbeşte-te, senatorule! Merge din nou spre fereastră.
Tată, te-ai întors. Ai dat telefoanele alea?
Oh, da, am făcut-o, Timmy. Am făcut-o.
Cât timp o să ţii cântând muzica asta...
muzica lui Piper nu va avea niciun efect asupra băiatului.
S-a oprit din cântat şi pleacă.
Aţi reuşit. Aţi scăpat de Piper.
Ei bine, senatorule, acum că ţi-am salvat fiul...
- ne aşteptăm să ne dai drumul. - Ce? Doar nu vorbiţi serios.
De ce nu? Mie mi se pare o idee bună.
Tată, te rog, lasă-i să plece!
Îmi pare rău, fiule. Aş vrea, dar nu pot.
Vezi tu, ei sunt nişte inamici iar eu sunt un oficial al autorităţilor.
Datoria mea e să-i predau poliţiei.
Vezi? Să ai încredere într-un politician.
Ăsta i-ar fura porumbul şi unui pui chior.
Acum, treceţi înapoi în cuşcă, şi repede până nu-mi pierd răbdarea.
Bine, mergem!
Crezi că Piper o să se mai întoarcă, Steve?
Cred că s-a lăsat păgubaş.
Am găsit o fereastră ce duce la subsol. E în partea cealaltă a casei
Vopseaua aia uscată ar trebui să fie destul de bună.
Da. Şi ar putea să fumege destul de bine.
Barry, vreau să începi să numeri... încet.
Când ajungi la 100, aruncă băţul de chibrit şi dispari repede.
- În regulă? - Da.
Bine.
Unu, doi, trei...
Acum, dacă Barry îşi face treaba, totul e rezolvat.
Nu-ţi face griji pentru el. O să facă ce trebuie.
Veniţi aici!
Simţiţi fumul?
- O să ne prăjim de vii. - Doar, dacă nu cumva mă înşel...
şi ar putea să fie Steve, cel care a aprins focul.
- Atâta timp cât asta e sigur. - Ei bine, eu nu sunt sigur.
Ajutor! Foc!
Foc?
Timmy. Timmy, ieşi afară!
Grăbeşte-te! Îi aduc eu pe omuleţi.
Oh, este...
Acum!
Ce...
- Oh. - Tată, fumegă ceva în subsol.
- Mă duc să arunc nişte apă pe foc. - Ai grijă, Timmy.
Fii atent!
Omuleţii!
Au dispărut.
Ce spui de asta? Fatalul Piper şi-a luat ţeapă de la omuleţi.
- Nu e amuzant. - Ştiu.
E greu să faci glume pe burta goală. Când mâncăm?
Nu înainte să se întoarcă Betty.
Uite!
Chipper e atât de fericit că ne vede, că dansează.
Barry, du-l înăuntru pe Chipper.
Vino, Chipper. Haide!
E pe aici pe undeva.
De ce nu se arată?
- De ce se ascunde? - Nu mă ascund, prieteni. Sunt aici.
E de mărimea noastră.
Ai putea spune şi aşa.
Dar atunci, toată viaţa e doar o iluzie, nu-i aşa?
Hai să-i luăm flautul.
Acum!
Uite!
De ce voi pământenii vă place să intraţi mereu în dezastre?
Acum, uite cât de grea e munca.
Poftim. Lăsaţi-mă să vă ajut.
- A revenit la mărimea noastră! - Chiar aşa, prieteni...
Nu înţeleg atitudinea asta ostilă a voastră faţă de mine.
Ne-ai predat senatorului. Ce spui de motivul ăsta?
Nu am nimic cu voi, am avut un contract şi a trebuit să-l îndeplinesc, nu-i aşa?
În regulă, te-ai descurcat bine. Acum ce cauţi aici?
Mă bucur că întrebi. De asta am coborât la nivelul vostru.
Înţelegeţi...
Am o ofertă pentru voi... una atractivă.
Oh, serios? Ce fel de ofertă?
Se întâmplă să vă pot transporta înapoi pe Pământ.
De acord. Ce trebuie să facem?
- Ei, haide, nu te grăbi. - Dar...
- Ce vrei în schimb? - Nu prea mult.
Doar o mică favoare. Nu vă ia mai mult de o oră.
Am nevoie să mă ajutaţi să intru în posesia proprietăţii mele.
Doar nu vorbeşti de băiatul ăla... Timmy?
De ce nu? Eu şi tatăl lui am avut o înţelegere.
Eu mi-am îndeplinit partea mea.
Dar senatorul, nu. A respins-o.
Am dreptul la răsplată. Băiatul e al meu!
Şi cu un pic de ajutor de la voi...
iau ce-mi datorează şi apoi pornim la drum.
Ce fel de creatură mai eşti şi tu?
Da. Ce fel de creatură, într-adevăr?
Oricum, din moment ce nu o să ne obligi să te ajutăm...
- nu e nimic de făcut, nu-i aşa? - Treci înapoi, Fitzhugh.
Nu, nu, nu, prieteni. Se pare că nu înţelegeţi.
V-aş putea obliga să faceţi orice.
Dacă nu avem o înţelegere, un contract...
sunteţi agenţi liberi, la fel ca şi mine.
Atunci, de ce nu-ţi vezi de drum, dle Piper?
Aţi putea fi măcar amabili să-mi ascultaţi întreaga propunere.
- Răspunsul e nu. - Înţelegeţi...
există două motive foarte bune pentru care ar trebui să mă ajutaţi.
Primul: Timmy va fi mult mai fericit acolo unde-l duc eu.
E o mică planetă magică de la marginea universului.
Cu pajişti pe care un băiat să poată zburda.
Cu râuri în care peştii se bat ca să-ţi intre în cârlig.
Şi cu toate jucăriile şi bicicletele pe care şi le-ar dori orice copil.
Sună prea bine ca să fie adevărat şi eu sunt sigură că nu e aşa.
Acolo i-ai dus şi pe copiii din Hamelin?
Da, de fapt acolo i-am dus.
Şi tu crezi că Timmy ar putea să fie fericit fără tatăl său.
Cu siguranţă. Tu nu ai fi, băieţelule?
Eu nu am părinţi, şi totuşi aleg să rămân alături de prietenii mei.
Voi oamenii sunteţi o rasă exasperantă. Ce se întâmplă cu voi?
Prietenie. Sentimente. Emoţii.
Încep să cred că tu nu ai niciunul dintre acestea.
Nu. Sunt fericit să spun că nu.
Asta trebuie să fie teribil de împovărător.
Şi al doilea:
Aţi putea la fel de bine să mă asistaţi.
şi să câştigaţi o călătorie spre Pământ, pentru că..
într-un fel sau altul, eu tot o să iau băiatul.
Piper...
nu vrem să fim părtaşi la afacerile tale murdare.
- Ne întoarcem pe cont propriu pe Pământ. - Da?
Foarte bine atunci. Succes!
Psst! Psst!
Eu sunt, dle Piper. Fitzhugh.
- Ah, Fitzhugh. Cum... - Sst!
Mă bucur să te revăd atât de curând.
- Cu ce te pot ajuta? - Aş vrea să-ţi vorbesc despre această mică...
- propunere pe care ai făcut-o. - Oh, nu-ţi face probleme pentru asta.
Înţeleg ce simţiţi voi oamenii.
O să aduc pe altcineva să mă ajute. Nu vă faceţi griji.
Aşteaptă! Am spus că vreau să-ţi vorbesc.
- În particular. - În particular, spui?
Foarte bine.
- Unde suntem? - Ca să mă exprim mai bine în engleză...
îl putem numi biroul meu.
Poftim! Hai să te urc pe masă ca să putem vorbi.
Şi acum, ce vroiai să discuţi cu mine?
E adevărat că poţi duce pe cineva înapoi pe Pământ?
Nu aş spune decât adevărul.
Chiar crezi că lui Timmy o să-i fie mai bine pe planeta aia a ta?
Spune tu asta. Ce fel de influenţă poate avea asupra lui un tată precum acest senator?
Un om care l-ar înşela pe Piper pentru 4.000 de dolari.
Groaznică.
O influenţă foarte rea.
Dar căpitanul Burton a spus că un tată egoist e mai bun decât niciunul.
Superstiţii, Fitzhugh.
O superstiţie neplăcută caracteristică oamenilor.
Dar despre ce discutăm noi aici?
Nu eşti interesat de slujbă.
Ce ar trebui să fac...
presupunând că aş fi interesat?
Doar intri în casă şi opreşti magnetofonul ăla oribil...
în timp ce eu o să cânt şi o să-l atrag afară.
O fac! De dragul lui Timmy.
Bine. Atunci, avem un contract.
Trebuie să mă pregătesc.
Ne întâlnim într-o oră, în faţa casei senatorului.
Cum cobor de aici?
După ce-l am pe băiat, te aştept aici.
- Dar cum o să găsesc din nou acest loc? - Te întorci pe unde ai plecat.
Păi, cum ies de aici?
Exact pe acolo.
Barry, sunt implicat într-o operaţiune foarte secretă..
care ne-ar putea oferi tuturor întoarcerea spre Pământ.
Doar nu ai făcut vreo înţelegere cu Piper ăla, nu-i aşa?
Barry, mă surprinzi..
Nu am lucrat eu mereu decât în beneficiul tuturor?
Nu. Cel puţin aşa cred.
Ei bine, nu-mi permit să am încredere în ceilalţi...
având în vedere secretul acestei acţiuni.
Chiar şi în tine, asistentul meu de încredere...
Nu vreau încă să afli despre ce este vorba.
Tot ce-ţi pot cere, e să ai încredere în mine...
şi în prietenia noastră.
Ştiu şi eu? Nu cred că o să-i placă asta căpitanului Burton.
"Căpitanul Burton"! "Căpitanul Burton"! Asta e tot ce aud pe aici.
Oricum, ce ştie căpitanul Burton?
Dacă era deştept, ajungeam aici pe planeta asta mizerabilă?
Te întreb, cine a prăbuşit nava?
Am fost eu, sau căpitanul Burton?
Nu a fost vina lui. Nava a fost prinsă într-o gaură de vierme. Nu e vina nimănui...
Foarte bine. Foarte bine. Hai să spunem că nu e un pilot incompetent...
şi că accidentul a fost mâna soartei.
Ne aflăm deja pe planeta giganţilor de mai bine de un an.
- Ce a făcut el ca să ne scoată de aici? - A încercat.
Şi a eşuat lamentabil.
Barry, acum e între mine şi tine.
Doar dacă, nu o să alegi să-ţi delegi responsabilităţile şi celorlalţi...
caz în care o să abandonăm întregul proiect.
Nu, nu o să fac asta. Vreau să te ajut.
Bravo. Prietenii tăi nu or să te uite pentru asta.
Chipper, tu întoarce-te la tabără.
Grăbeşte-te, nu avem prea mult timp.
Iată-i!
Ăştia sunt banii pe care i-ai furat înainte să plecăm de pe Pământ.
"Furat" e un cuvânt foarte dur.
Îmi place să mă gândesc ca la o afacere.
- De ce-ţi trebuie acum? - Pe măsură ce o să creşti, băiete...
o să-ţi dai seama că nimic din această lume nu e gratuit.
Adică, o să plăteşti pe cineva să ne ducă înapoi pe Pământ?
Dacă aş fi vrut să-ţi spun tot planul meu, aş fi făcut-o deja, nu-i aşa?
- Da, aşa cred. - Bine.
Acum, fie ai încredere în mine, sau nu...
caz în care ne întoarcem imediat la tabără...
şi o să rămânem cu toţi pe planeta asta de coşmar...
până ce nava noastră o să ajungă o grămadă de rugină.
- Acum, cum să fie? - Nu o să mai pun alte întrebări.
Bine. Haide.
Nu ne arată nimic uman.
Am căutat peste tot. Nici urmă de ei.
Păi, amândoi cunosc regula că nu trebuie să părăsească tabăra fără să spună.
Măcar Barry are obiceiul să se ţină după el.
Doar dacă Fitzhugh nu i-a dat vreo însărcinare.
Oh, nici măcar Fitzhugh nu şi-ar vinde sufletul lui Piper.
Oh, nu ar face-o?
- Opreşte asta. - Poate-l putem opri...
înainte să facă ceva ce o să regretăm.
Dan, tu rămâi aici. Eu şi Mark vom ajunge la...
Plecaţi undeva, prieteni?
Ei bine, oameni buni, nu abuzaţi de animăluţul pe care l-am adus pentru voi.
Şi tu, păzeşte-i până mă întorc.
Îi dăm drumul. Barry, stai aici şi ai grijă de servietă.
- Asta-i tot? - Asta nu-i o sarcină simplă.
- Sunt peste trei milioane de dolari în ea. - Dar...
Fără dar! E nevoie în casă de abilităţile mele speciale.
- Să o păzeşti cu viaţa ta. - Dar...
Cât mai durează?
Termin într-un minut.
Hei, Steve. Poate-l putem face pe animalul ăsta să se răzgândească...
- ca să ne mănânce. - Ce e asta?
- Piper roşu. - Îţi spun eu cum facem.
Tu îi ţii gura deschisă, iar eu i-l picur înăuntru.
- Nu crezi că o să meargă, nu-i aşa? - Mai degrabă încercăm cu electricitatea.
Cum arată, Mark?
Ei bine, acumulatorul auxiliar e destul de slab...
dar s-ar putea să meargă după ce fac conexiunile astea.
Dan, pune-l pe ăsta acolo sus.
Eşti bine?
Ai destul curent să-l speriem pe amicul de acolo de afară?
O să avem măcar suficient cât să-l înfuriem.
Oh, asta doar se încarcă.
Electrodul pozitiv. Electrodul negativ.
Valerie, când îţi spun eu, împinge comutatorul ăsta înainte.
S-a mişcat pe acolo.
Cineva trebuie să-l convingă să vină înapoi.
Te-ai gândit la cineva anume?
Adică, tu.
Iată-mă!
Eşti gata pentru o cină mică?
Ei?
De ce nu vii să mă iei? Pregătiţi-vă!
Acum, Valerie!
Bine, Val. Opreşte-l!
Trebuie că s-a gândit că l-a înţepat o albină. L-aţi văzut cum fugea?
Da. Trebuie să fugim şi noi, dacă vrem să-l prindem pe Fitzhugh.
- Dan, tu rămâi aici cu fetele. - Bine.
Hai să ne facem treaba.
Hei, nu ar trebui să opreşti asta.
Aşteaptă. O fac pentru propriul tău bine.
- Spre binele meu? - Desigur.
Nu ai fi fericit să ai o mulţime de...
fraţi şi surori cu care să vorbeşti şi să te joci?
Oh, mereu mi-am dorit fraţi şi surori cu care să mă joc.
Nu am avut pe nimeni, să ştii.
Cu excepţia lui tati. Dar el e mereu ocupat.
Bineînţeles, cu toate acele întâlniri şi călătorii de afaceri.
Ar trebui să o lase mai uşor cu treaba, dacă vrea să te păstreze.
Crezi că-i place mai mult fără mine?
Nicio îndoială de asta.
Atunci, totul e stabilit, da?
O să mergi cu Piper?
Nu. Îmi iubesc tatăl şi ştiu că şi el mă iubeşte.
Rămân aici cu el.
De ce, băieţel nerecunoscător ce eşti?
Vino, Timmy.
- Unde-i Fitzhugh? - În casă. M-a lăsat să-i păzesc asta.
Prea târziu, Steve. Uite!
Ce faci cu banii mei?
Dle Fitzhugh, cum ai putut să faci asta? Ai spus că o să-i ajuţi pe ceilalţi.
O fac, Barry, o fac. Primul lucru pe care l-aş fi făcut când ajungeam pe Pământ...
aş fi trimis o navă ca să vă salveze.
Chiar crezi că Piper te-ar fi dus pe Pământ?
Absolut. Piper se ţine de cuvânt. L-am convins eu.
Bine. Pentru că o să-i iau băiatul înapoi.
- Cum? - Cumpărându-l.
- Unde ar trebui să te întâlneşti cu el? - În biroul lui.
- Unde e asta. - Nu-ţi spun.
- Bine. - Aşteaptă! Banii mei!
Te duc eu la Piper!
- Eşti sigur că e pe aici? - Da.
Ah, iată-te, Fitzhugh. Te aşteptam.
Ne aşteaptă o lungă călătorie. Eşti gata de plecare?
- Voi fi gata imediat ce... - Taci, Fitzhugh.
Piper, de data asta am eu o propunere să-ţi fac.
Ai? Vreţi să veniţi lângă mine, aici sus pe masă?
Ce fel de propunere, ar putea să mă intereseze?
Păi, se pare că-ţi plac banii destul de bine.
- Aş vrea să-l cumpăr de la tine pe Timmy. - Cât dai?
Păi...
hai să spunem jumătate de milion de dolari pământeşti.
mai mult sau mai puţin câteva sute.
- Uite... - Taci!
Tentant. Foarte tentant. Îţi spun eu cum facem.
Am o contrapropunere pentru tine.
Pun copilul la bătaie şi organizăm o întrecere. Câştigătorul ia totul.
Nu, mulţumesc! Sunt banii mei şi eu nu pariez pe ei.
Nici nu e nevoie. Deja mi-am asigurat drumul spre Pământ.
Şi nu vreau să ajung acolo cerşetor. Deci, las-o baltă.
E adevărat? Banii îi aparţin lui Fitzhugh?
- I-a furat. - Nu mă interesează cum îşi câştigă el traiul.
Dacă bani sunt ai lui, atunci asta e. Să facă ce vrea cu ei.
Acum, Fitzhugh, ce spui?
Unde îţi e spiritul de competiţie? Băiatul în schimbul banilor.
Nu vreau niciun băiat! Mulţumesc!
Tot ce vreau e milionul de dolari, pe care îl am deja.
Poate că dacă o să ştii în ce constă concursul, vei fi mai maleabil.
Dă-mi voie să-ţi fac o mică demonstraţie.
Dar mai întâi cred că avem nevoie şi de ceilalţi.
Să presupunem că începem cu căţeluşul.
Vino aici, căţelule!
- Nu Chipper. - Barry.
Nu cred că ar ezita să ne strivească pe oricare dintre noi.
O observaţie foarte exactă, prietene.
Drăguţ căţel!
Aşteptaţi!
Acum, obiectul jocului...
e să ghiciţi sub care cupă se află.
Vechiul joc cu cupele.
Când mă opresc din mişcare, dacă ghiciţi sub care cupă se află Chipper, aţi câştigat.
Dacă nu, o să meargă cu mine pe minunata planetă...
ce debordează de oase suculente şi biscuiţi pentru câini.
Avea mai multe şanse cu hingherii.
Bine, Fitzhugh, sub care este?
Aceasta.
Îmi pare rău.
Acum că aţi înţeles jocul, putem să ridicăm miza?
- Tu. - Hei, ia stai puţin!
Dă-te la o parte, domnule!
Haide, Fitzhugh. Tu eşti sigurul care ştie cum funcţionează asta.
Nu pot. E prea şmecher pentru mine.
Nu vreau să-mi asum responsabilitatea. Nu vreau!
Dan.
O să încerc eu.
Aceasta.
Vedeţi? Mâna e mai iute decât ochiul.
Măi, măi, măi! Ce pot să fac, Fitzhugh...
ca să te atrag să pariezi cu mine?
Ce spuneţi de... băieţelul slăbuţ?
Cum îl cheamă? Barry?
Dle Fitzhugh, nu vreau să merg cu el.
O să-ţi placă, Barry. Înţeleg că e un loc minunat.
Dle Fitzhugh, vreau să rămân aici.
Foarte bine. Te-ai ales cu un pariu.
Banii mei în schimbul lui Barry, Betty, Timmy şi căţelul.
De acord.
Dar indiferent că pierd sau câştig, eu tot o să merg pe Pământ.
Corect.
Bine. Treci sub cupă.
Ia stai puţin!
Am dreptul să verific cupele înainte de a începe.
Cu plăcere!
Asta pare să fie în regulă.
Şi asta.
- Barry? - Sunt aici.
Am vrut doar să mă asigur că eşti acolo.
E o decizie foarte grea. Nu ştiu pe care să o aleg.
Ar trebui să ghicesc.
Aş spune...
asta!
Ai reuşit, Fitzhugh! L-ai bătut!
Dle Piper, când plecăm? Deja mi-am făcut bagajele.
- Tai-o! Pleacă de aici! Mergi acasă! - La revedere.
Şi vă mulţumesc că m-aţi salvat.
Am nevoie de tatăl meu şi ştiu că şi el are nevoie de mine.
Dle Piper, cât de curând ne întoarcem pe Pământ?
Voi mai opri de câteva ori pe parcurs.
Mai am câteva afaceri în constelaţia Andromeda.
Apoi o să mai oprim în Crab Nebula.
Şi urmează câteva mici afaceri în Alfa Centauri.
Ar trebui să ajungem pe Pământ cam prin 2743.
- Dar nu e cinstit! - Nu este?
Examinează contractul. Am spus doar că te duc înapoi pe Pământ.
Nu am spus şi când, nu-i aşa?
- Tu, dle, eşti un escroc! - Destul, Fitzhugh.
Eşti un ticălos lipsit de principii!
Fitzhugh, nu-i da vreun motiv!
Dacă erai de mărimea mea, ţi-aş fi arătat eu...
mincinos josnic eşti!
Feriţi-vă!
Gura mea! Mi-a luat foc!
S-a dus!
Ce s-a întâmplat cu Piper? De ce a urlat aşa?
- Poate că i-a pus cineva, ceva în flaut. - Da, dar ce?
- Piper roşu. - Nu te-am văzut când ai făcut asta.
Ei bine, prieteni, mâna e mai iute decât ochiul.
Nu ştiu despre asta.
Fitzhugh a ştiut sub ce cupă a fost Barry.
Ei bine, urăsc să dezvălui un secret...
dar ai văzut semnul ăla mic de pe cupă?
L-am făcut cu ceasul, când am verificat.
Aşa am ştiut.
Ţi-ai asigurat şansa, Fitzhugh.
Ce se întâmplă dacă Piper se întoarce?
Crede-mă pe cuvânt, nu o să se întoarcă.
Un excroc înşelat, tinde să devină o creatură foarte timidă.
Tu ar trebui să ştii cel mai bine asta, nu-i aşa, Fitzhugh?
Traducerea şi adaptarea Virgil G.N.