Ben...
Harmon!
Nu plec de aici pînă nu primesc cei 1.000$ ai mei!
Să ţi-o trag!
Îmi eşti dator!
Aici.
Poftim, ia una.
Şi daţi-i drumul!
Haimanalelor!
Mizerabili ce sînteţi!
Haide, haide.
Bună, draga mea.
Tată, afară este un tip ciudat,
strigă la uşa despre nişte bani.
Cred că este unul dintre pacienţii tăi.
Ce să fac, ar trebui să sun la poliţie?
Nu. Nu.
Ţine uşa bine închisă.
Este încuiată?
Da.
Bine, venim deîndată acasă.
Violet, să ţii uşa încuiată.
Ştiu că eşti acolo.
Aceea este fiica ta?
Tate?
Bună.
A fost o nebunie, aici.
Întîi a veniţi poliţia, apoi nu ştiu ce ciudat
a început să se izbească în uşă, urlînd după bani.
Rahaturi dintr-astea se întîmplă mereu de Halloween.
Probabil sînt doar nişte copii tîmpiţi.
Acum este în regulă.
Sînt aici.
L-am vopsit în negru.
Ştiu că nu îţi plac lucrurile normale.
Eşti primul băiat care îmi dă o floare.
Mulţumesc. Îmi place.
Eşti gata să mergem împreună?
Da.
Violet?
Violet?!
Violet?
Violet!
Viol...
Ben!
Nu este aici.
Sun-o pe mobil.
Violet, unde eşti?
Stau cu prietenii.
Ţi-am zis să nu pleci.
Îmi pare rău.
Trebuia să vă sun mai devreme.
Acum o să-mi spui să vin acasă?
- Eşti în siguranţă? - Pe cuvînt.
- Te distrezi? - Da.
Ce s-a întîmplat cu tipul
care se izbea în uşă?
Nu erau decît nişte copii.
Cred că făceau o farsă.
Au plecat.
Vreau să vii acasă într-o oră.
Bine, în regulă. Pa.
- Cine a fost? - Mama.
Am vorbit cu Violet.
A ieşit cu prietenii.
Ce faci cu cuţitul?
M-am săturat de copii ăştia care ne distrug casa.
Au spart toţi dovlecii din faţa casei.
Şi planul tău este să-i ucizi?
Mă duc să curăţ mizeria din faţă.
Bine.
Evident, am avut amîndoi o zi grea.
Mă duc să fac o baie.
lar mîine,
aş vrea să vorbim despre mutarea ta.
Nu plec din casa asta.
Şi nu renunţ la familia mea.
M-ai auzit?
Nu renunţ
la familia mea!
Traducerea Bonzi şi Flavius Gomei Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Vreau banii mei.
Nenorocitule...
fiu de curvă.
- Unde este ea?! - Cine?!
Hayden! Ştiu că se află pe aici, pe undeva.
la-ţi mîinile de pe mine! Ajutor!
- Unde este?! - Sub chioşc!
Nu este nimic sub chioşc şi tu o ştii prea bine.
Totul a fost o prefăcătorie. De ce?
Despre ce vorbeşti?!
Era la uşa mea acu zece minute!
Ce?
La dracu!
Era furioasă?
Eu sunt furios!
Toate astea pentru numai 1.000$?
Nu prea cred.
De-a ce vă jucaţi voi doi?
Eu n-o să fiu victima şantajului vostru bolnav.
Aţi înscenat împreună asta!
Tu chiar nu pricepi, nu-i aşa?
Mentalitatea ta îngustă, clinică, nu-ţi permite.
Amice, eşti terminat.
Ştii ce este esenţial în legătură cu morţii?
Nu mai au nimic de pierdut!
Gata cu rahaturile!
Vreau să obţin un afurisit de răspuns!
Dragule...
tu nici măcar nu ştii care-i afurisita de întrebare.
Unde este ea?!
Habar n-am.
Spune-mi!
Ar putea fi oriunde.
Probabil chiar aici.
Mai bine ţi-ai păzi spatele.
Şi, în acelaşi timp şi faţa.
Pentru că, dac-ai crezut mai înainte, că este periculoasă...
Să-ţi spun eu cine este periculos.
Eu sunt ăla!
Chiar vrei să rămîi la varianta asta, Larry?!
Deoarece eu sunt la capătul răbdării!
Şi dacă mă prăbuşesc, te trag după mine!
Fă-o.
Fă-o chiar acum.
Te implor.
Te rog, omoară-mă, Ben.
Omoară-mă.
Astfel,
mă voi putea întoarce să te bîntui şi eu.
Dac-o vezi pe jigodia nebună, spune-i c-am terminat-o.
Nu mai intru în jocurile voastre.
Dacă mai intri pe proprietatea mea, te omor.
M-ai auzit?
Te ucid.
Promisiuni, promisiuni.
- Bună. - Bună.
Scuze că te deranjez, dar ţi-a pornit alarma.
- Totul este în regulă aici? - Da.
Fiica noastră a plecat de-acasă, mai devreme.
Cred că ea a declanşat-o.
Bine, bine.
Cine v-a făcut praf dovlecii?
Nu ştiu.
Mie mi se pare că au fost nişte copii prost crescuţi.
Da.
Dacă îi prindeţi făcînd
şi alte pagube, trimiteţi-i la mine.
Aşa o să fac.
Mulţumesc foarte mult pentru promptitudine.
Trebuie să spun, de cînd te-am angajat, mă simt...
În siguranţă?
Da, da.
E bine.
Bine. Noapte bună.
Mulţumesc.
Da, vreau.
Nu.
Îmi pare rău.
Credeam...
Eu doar...
Violet, jur că...
vreau foarte mult să fiu cu tine.
Şi nu mi s-a mai întîmplat vreodată.
Cu o fată.
Eşti gay?
Nu.
Doar...
Poate că medicamentele pe care mi le dă tatăl tău
...sînt de vină.
O să plec.
Nu, nu. Nu, Vi.
Eu nu sunt gata de plecare.
Nu încă.
Veneam aici...
cînd lumea se strîngea în jurul meu
iar eu deveneam atît de mic încît nu mai puteam respira.
Priveam oceanul şi mă gîndeam...
"Tu, idiotule,
liceul nu valorează nici cît o ceapă degerată. "
Kurt Cobain,
Quentin Tarantino,
Brando, De Niro,
Pacino...
toţi au renunţat la liceu.
Eu...
am urît liceul.
Aşa că veneam aici
şi priveam
întinderea vastă, nemărginită.
Ş-apoi îmi ziceam, este viaţa ta, omule.
Poţi face orice,
poţi fi oricine.
La dracu cu liceul. Este doar...
Doar un punct în cronologia timpului.
Nu rămîne încremenit în timp.
Este cineva acolo.
Frumoase costume.
Cine sînteţi voi, Clubul Morţilor la Micul Dejun?
Plaja este mare, băieţi.
Bună treabă, Tate. În sfîrşit ai încetat să te ascunzi.
Te aşteptam de ani de zile să-ţi arăţi mutra.
- Dar ai preferat casa sigură a mămicii, nu? - Nu vă cunosc.
Sînt chiar surprinsă că ai avut curajul să te arăţi pe aici.
- Da. Mai bine purtai o mască. - Nu mă dau în vînt după Halloween.
Dar anul ăsta e altfel, nu? Ai o întîInire.
Ce drăguţ!
Lăsaţi-o în pace.
Ea nu ne interesează. Pe tine te vrem.
Ce-ar fi să- înecăm? l
Nu, ar trebui să-l împuşcăm exact între ochi.
Farse de Halloween.
- Să mă scape cineva de căţeaua asta. - Da, de ce el are o prietenă?
Eu nu am o prietenă. Tu ai vreuna?
- Kyle, tu? - Nu. Nu am mai făcut sex demult.
Haide, să mergem. Plaja asta e naşpa.
Cineva ar trebui să adune gunoaiele.
Bună.
M-ai sunat tu?
Da, te-am sunat.
Cred că este timpul să stăm de vorbă.
Ţi-a zis de Boston?
Uite cum stă treaba, Hayden,
ştiu că-ţi vine greu să crezi,
dar odată am fost şi eu de vîrsta ta, nu foarte demult.
Şi nici eu nu eram o sfîntă.
M-am îndrăgostit de un bărbat însurat
şi am trăit numai pentru iluzia
că vom rămîne de-a pururi împreună.
Suflete pereche şi amanţi, toată lumea urma să fie fericită
şi toţi trăiau pînă la adînci bătrîneţe.
Dar nu s-a întîmplat asa, Hayden.
Niciodată nu se întîmplă.
Ce caută el n-are nici o legătură cu tine.
Nu are legătură cu nimeni.
Este ceva ce-i lipseşte înăuntrul lui.
La mine găseşte ceva ce nu va mai găsi niciodată la tine.
Spunea că faţa mea este fină ca pielea unui bebeluş
şi că între coapse
aveam gust de zmeură şi de frişcă.
Ştii ce regret cu adevărat
că n-am făcut cînd am dat peste tine, trăgîndu-i-o soţului meu?
Că nu ţi-am smuls faţa aia îngîmfată!
Mult prea tîrziu, doamna Harmon.
Întreabă-l de Boston.
- Hayden este în casă! - Unde?
- N-am văzut-o, dar ştiu că este aici. - Unde e?
- Mă duc s-o caut. Pot să-i vorbesc. - Nu sta de vorbă cu ea.
Vreau să sun la poliţie şi s-o aresteze...
- Exagerezi. - şi s-o arunce la închisoare. Nu exagerez!
Hayden este doar o copilă confuză.
- N-o să te rănească, Vivien... - Încetează s-o mai protejezi!
N-o protejez pe ea! Te protejez pe tine!
Chiar vrei zece maşini de poliţie
în faţa Casei Crimei, în noaptea de Halloween?!
Crezi că ne va fi de folos la vînzarea casei?
Rămîi şi aşteaptă aici. Hayden!
Hayden?
Ai coborît aici?
Hayden?
Ador să îmi spui numele.
Spune-l din nou.
Hayden, trebuie să pleci.
Ce răutăcios eşti.
Mi-ai trîntit uşa în faţă.
Cum de-ai putut face una ca asta mamei copilului tău, Ben?
Haide, îţi mai aminteşti, nu-i aşa?
Hayden, ştiu despre ce este vorba.
Nu-mi puteţi smulge bani.
Tu şi cu psihopatul.
Sărută-mă.
Mi-e dor de gura ta.
Mi-e dor de gustul ei.
Tînjesc după tine.
Limba îmi este umflată, buzele arse.
Putrezesc dinăuntru.
Ce se-ntîmplă cu mine?
Un chioşc, Ben?
Nici măcar o piatră funerară decentă? Un chioşc?!
Credeai că m-am dus, aşa că
ai crezut că mă poţi azvîrli ca şi cînd nu contez?!
Ca şi cînd n-aş fi existat niciodată?!
Asta crezi tu despre femei, Ben?
Că sunt nişte nimicuri bune de aruncat
pe care te poţi aşeza cînd bei relaxat un ceai cu gheaţă?
Încetează să te mai joci cu mine!
Ce cauţi aici? Ce vrei?
Vreau ca soţia ta să afle adevărul despre tine.
Eşti bolnavă, Hayden.
Ai nevoie de ajutor. Ajutor profesional.
Un psihoterapeut, Ben?
De asta am nevoie?
Iţi sînt dator cu scuze.
lată.
Regret nespus ce ţi-am făcut.
- Nu a fost nimic personal... - Mă ocup mai tîrziu de tine.
Acum trebuie să mă ocup de Vivien.
Te rog.
Lasă-mă să te ajut.
N-am mai folosit asta de secole.
Ce faci aici?
Redecorez.
Îmi pare rău, Vivien, cu adevărat.
Dar mi-ai stricat Halloween-ul,
iar acum trebuie să plăteşti.
Încetează!
Nu vroiam decît o noapte cu băiatul meu, distracţie de Halloween,
cioplit dovleci în casa pe care am iubit-o şi pentru care mi-am dat sîngele,
tu ai stricat totul şi el a plecat. Acum este în baruri.
Se află probabil la al patrulea sex oral neprotejat.
Eşti un psihopat. Sun la firma de securitate.
Tu nu pricepi, nu-i aşa?
Nimeni nu te poate proteja acum.
Ieşi afară din casa mea!
Ieşi afară!
- Ben?! - Ieşi afară din casa mea!
E a mea!
Ieşi afară!
Ben!
Ben?
Ce este, dragă? Ce e, scumpo?
Ce e, fetiţo?
Chiar ai de gînd să te comporţi
ca şi cum nimic nu s-ar fi întîmplat pe plajă?
- Te cunoŞteau, Tate. - Dar eu nu-i ştiam pe ei.
Atunci de ce te urăsc?
Sunt nişte cretini de liceu.
Lumea e plină de ei.
Sunt din genul foarte răspîndit care găseşte plăcere în a fi răi şi cruzi.
Am crezut că ai înţeles asta.
Tate, pot spune că eşti cu adevărat ciudat.
Ei sunt.
Ne-au urmărit pînă aici? Asta e total aiurea.
Hayden?
Ben!
Hayden, unde eşti?
Voiam să-mi cer scuze.
Voiai să-ţi ceri scuze, serios?
Mă gîndeam că ar fi păcat
să las bulele alea minunate să se irosească.
Sunt sigură că servitoarea voastră poate rezolva inelul.
Unde eşti?
Vino aici, fată.
Aş fi fericită să vin. Doar spune-mi unde eşti.
Nu vorbeam cu tine.
Îmi place cum ţi-ai renovat bucătăria.
Hallie, fetiţo?
Hallie!
Minunat, îşi trimite prietena afară.
Cu nişte foarfece. O să ne faci nişte păpuşi de hîrtie?
Asta e proprietate privată.
Am tot dreptul să chem poliţia.
Dă-i drumul, cheamă-i. Probabil vei avea nevoie de ei.
La naiba cu asta.
Merită, indiferent ce o să i se întîmple.
Da, e ca fetele alea grăsuţe
care s-au căsătorit cu tipi condamnati la moarte.
Eşti cu adevărat tulburată.
Luaţi-vă feţele alea machiate şi dezgustătoare
- şi plecaţi acasă. - Machiate?
Acum.
Acasă? Unde vine asta?
Sunt singură la părinţi. După ceea ce s-a întîmplat,
părinţii mei s-au despărţit, au vîndut casa şi s-au mutat.
Nu au lăsat nicio adresă.
Aşa că nu am o casă.
Părinţii sunt naşpa, dar nu pot să-i repar eu pentru tine.
Poţi repara asta? Imi poţi da înapoi
bursa mea la Georgia Tech?
Trebuia să încep ca fundaş anul şcolar.
- Nu-i pasă. - E îndrăgostită şi va face totul
pentru el, inclusiv să-şi piardă virginitatea cu el.
Seara asta a fost seara cea mare, nu-i aşa?
Nu e treaba ta.
Curvă proastă.
E mai rea decît e el.
Crede că e în regulă cu ceea ce ne-a făcut.
Ce ţi-a făcut?!
Nu ştie.
Ce anume?
E în regulă.
- Cum de nu ai auzit de Westfield High? - Tocmai ne-am mutat aici.
- Alege un anuar, curvo. - Sau citeşte un ziar.
- Într-un fel spus, suntem celebri. - Deci, sunteţi populari
şi sunteţi supăraţi. Nici nu ştiu cine sunteţi.
S-o scăpăm de suferinţa ei mizerabilă.
Las-o în pace!
În cele din urmă, Fiul Risipitor se întoarce.
Coboară, omule. Avem cîteva întrebări.
Du-te înăuntru. Pot să mă descurc cu asta.
Chiar mă îndoiesc de asta.
Du-te înăuntru!
Nu. Vor să te rănească.
Karma este o curvă, Tate.
Vrei să vorbeşti cu mine?
Să vedem cît de repede poţi fugi.
Bună. Prietenul meu are necazuri.
E o mulţime de copii ce-l urmăresc.
Cred că-l vor ucide.
Vii la mine acasă, acum.
Lasă-mă în pace, curvă nebună!
Addy e moartă din cauza ta!
Hallie! Hallie.
Hallie, vino aici. Hallie, vino aici!
Ce vrei, Hayden?!
Ca adevărul să iasă la iveală, în cele din urmă
şi pentru totdeauna.
Nu sunt interesată de ceea ce spui.
Cît de bine îl ştii pe soţul tău?
Prea bine. Ieşi afară.
De ce crezi că e capabil?
Adulter, în mod clar.
Dar de crimă?
Dacă încerci să mă şochezi,
sau să-mi arăţi cît eşti de cunocătoare
în privinţa vieţii mele, atunci ai cam întîrziat.
Pleacă.
Nu, pînă nu afli.
Nu, pînă nu înţelegi
cu cine te-ai căsătorit.
Asta e tot ce vreau să înţelegi, Vivien...
ca tu să ştii adevărul.
De aceea vreau să vorbesc despre Boston,
despre sarcină,
despre tot ce se întîmplă şi ce s-a întîmplat.
Ţi-a spus că sunt însărcinată?
Ce?
Eşti însărcinată?
Doamne, de aceea.
De aceea.
"E alegerea ta", a spus el.
"A ta."
Dar nu a existat nicio alegere!
Nu a vrut ca eu să păstrez copilul,
pentru că deja îl avea pe al tău.
Ce crezi că faci în casa mea?
Eşti o ruşine.
Asta e toată scînteia care a mai rămas în tine?
Cum poţi să-i permiţi netrebnicului ăla să-mi ia singurul lucru
care-i dă sens vieţii tale patetice?
Nu te mişca.
Nu voi permite
un alt eşec în casa asta.
Salvează copilul.
Hayden, nu ştiu ce ţi-a făcut sau ce crezi...
Asta e problema! Nu ştii!
Nu sunt o şcolăriţă!
sunt o femeie!
Şi sunt importantă!
Eşti rănită!
Da, sunt rănita!
El m-a rănit.
Şi te va răni şi pe tine
şi pe copil.
De aceea e bine pentru tine şi pentru el
dacă am pune punct aici.
Te voi tăia acum.
- Nu! - Hayden, nu!
Întreabă-l de Boston! Întreabă-l!
Spune-mi despre Boston, Ben!
- Spune-i! - Spune-mi despre Boston, Ben!
Spune-i!
Te-am minţit, Vivien.
Nu am mers în Boston pentru a vizita un pacient.
Am mers acolo să fiu cu Hayden. Avea nevoie de mine.
Avea nevoie de tine pentru că era însărcinată, Ben?
Dar asta nu-i adevărat, nu?
Pentru că nu ai văzut-o de un an întreg.
Nu-i aşa?
M-am întors.
Cîteva luni mai tîrziu, m-am întors.
Am minţit cu privire la asta.
Poftim, ştie totul, Hayden. Acum las-o jos.
Te rog.
- Dnă Harmon? - Da!
Aţi activat butonul de panică?
- Da. - Ea e intrusul?
Da.
A vrut să fie o fată drăguţă.
Bineînţeles, nu arăta aşa de drăguţă...
aşezată pe masa aia
sub cuţite şi sub luminile puternice.
Pot rămîne un moment singură cu ea? Vă rog?
Una dintre multele bucurii de a avea un copil, e să ştii
că tinereţea nu s-a dus, ci a fost transmisa
unei noi generaţii.
Se spune că atunci cînd un părinte moare,
un copil îşi simte propria mortalitate.
Dar atunci cînd un copil moare,
nemurirea este cea pe care o pierde un părinte.
Uită-te la tine, drăguţa mea fată.
Frumosul, frumosul meu copil.
Constance, îmi pare rău.
Ei bine, ai încurajat-o, e adevărat.
Dar ai încercat să fii drăguţă, nu?
Eu am fost cea care a trimis-o afară în noaptea aia.
Şi a făcut ceea ce va face.
Hai, bea-ţi,
bea-ţi ceaiul, scumpo.
Pot lua una din astea?
O ţigară?
Desigur.
Numai să nu-i spui mamei tale
că ţi-am încurajat viciile.
Ştii, Adelaide a fost un copil cu personalitate.
Presupun că dacă a moştenit ceva de la mine, asta a fost.
Într-adevăr, cred că
monstruleţul îmi semăna mai mult mie
decît ceilalţi copii.
Nu ştiam că aţi avut şi alţi copii.
Tate este fiul meu.
Ce?
Nu trebuie să ştie asta, Violet.
Nu trebuie să ştie că
sora lui e cea care a murit.
Nu acum.
Nu...
reacţionează bine la anumite lucruri.
Aşa că, trebuie să-mi promiţi.
Nu înţeleg.
E un băiat sensibil.
Ai văzut asta.
E un tînăr cu...
sentimente prea adînci,
cu sufletul unui poet.
Dar nu are nici tăria de caracter
care să acţioneze ca un bastion împotriva...
ororilor acestei lumi.
Tăria...
care m-a protejat pe mine.
Adelaide poseda asta.
Tărie...
pe care o ai şi tu.
Eu...
Cred că...
de aceea este atît de atras de tine.
Tînjeşte după puterea ta.
Uite.
Poate că îi este dor de sora lui.
Dar trebuie să-l protejăm, Violet.
Obişnuiam să alerg înainte.
- Ştim. - Cine are de gînd să-mi explice?
- Crezi în Dumnezeu? - Despre asta e vorba?
Voi sunteţi cu Cruciada Campusului.
M-ai întrebat dacă cred în Dumnezeu
şi mi-ai pus un pistol la tîmplă.
Am spus că da.
Nici nu era adevărat şi am spus da.
Şi apoi... ai apăsat pe trăgaci.
Ce e asta?
Face parte din Halloween?
Pentru că, vreau să spun, machiajul e beton,
dar performanţa...
Gata cu vrăjelile, Tate!
Ne datorezi o explicaţie!
De ce-mi faci asta?
Ce vrei să...
De ce ai ţintit sportivii?
Nu ţi-am făcut niciodată nimic!
Nu au fost numai sportivii, omule.
Adică, uită-te la mine. Uită-te la Amir.
Ai fost vreodată la un meci de fotbal?
Tipul ăsta era pe lista onorifică.
Putea să fie şef de promoţie.
Dobitocule! Nu, nu aveam de gînd să schimb
lumea, bine, dar el ar fi putut.
Putea să fie cineva
şi tu ai distrus acest potenţial.
Vrem să ştim de ce.
Ne datorezi asta.
Mai mult decît atît.
Aţi greşit persoana, bine?
Nu. Nici să nu îndrăzneşti.
Te-am căutat ani de zile.
Îşi bate joc de noi.
Poate e în faza de negare.
Poate că e psihotic.
Ieşi afară!
Ieşi din capul meu!
Nu suntem în capul tău.
Suntem chiar aici.
- Chloe, răsare soarele. - Te rog, spune.
Spune ce ai făcut.
Ar fi trebuit să am 34 de ani acum.
Şi să fiu măritată, cu copii.
Nu te cunosc.
Îmi pare rău.
Nu te cunosc.
Haide. Trebuie să mergem.
Cum a fost noaptea ta?
Mama mea a murit.
Îmi pare rău.
Nu am putut merge cu ea.
Nu.
Nu vorbesc cu tine.
Îmi pare rău, iubitule.
Nu mă pot abţine.
Mă simt condamnat pentru eternitate,
să fiu prins într-o relaţie nefericită de adulter,
demolînd casa asta...
care nu va fi niciodată aşa cum am vrut.
Da, esti.
Deci, ce e cu voi, fetele?
Tinere, aveţi tot ce vă doriţi
şi daţi cu piciorul la şansă
pentru un tip pe care nici nu-l aveti.
L-am avut.
Eram îndrăgostiţi.
Se simţea prea vinovat ca s-o părăsească.
O femeie frumoasă cum ar fi doamna Harmon...
pretinzînd că i-ai bagat cîinele la cuptor.
Asta e rău... pur şi simplu rău.
Nu faci lucruri din astea din dragoste.
Ce-ai pus acolo, pînă la urmă?
Rosii.
A fost o glumă.
O glumă stupidă de Halloween.
Înţeleg.
Nu înţelegi nimic.
Era iubirea vieţii mele.
Ce se va întîmpla acum?
Vei merge la închisoare.
Traducerea Bonzi şi Flavius Gomei Echipa Subtitrări-noi
www.subtitrari-noi.ro