Din episoadele anterioare...
Nucky Thompson.
Ai numit un procuror lipsit de entuziasm.
Dacă aş numi unul care ar lua cazul lui Nucky în serios...
Felul cum veţi face tu şi amicii tăi ca să jefuiţi
Biroul Veteranilor nu m-ar mai prea interesa.
- Omul meu va rămâne în SUA. - De ce?
- Nu mai am chef de luptă, domnule. - Adu-l mâine.
Jack Dempsey.
- Ce zici de Carpentier, campionule? - Muci îl fac!
Antrenează-te aici. Ai aerul curat de la mare...
Lasă-mă să te ajut!
Sunt bucuros să mă fac util, dnă Schroeder.
E o fetiţă!
An făcut-o pentru noi! Copilul ăsta e pentru tine.
- Nu mă atinge! - Rose!
Ţi-am zis despre fratele şi surorile mele din Irlanda.
Am un număr de telefon.
A zis că Peggy Rohan a murit acum zece ani.
- Am făcut o greşeală, Nuck. - În regulă.
- În genunchi! - Poftim?
Ajunge!
Avem mai mult de 12 nave de viteză.
Când ancorează la Philly,
bunurile sunt încărcate în camioane de oamenii lui Waxey.
Ar putea fi ocazia noastră, dlor.
O sută de mii, micuţule, dintre care cinci sunt ale mele.
- Deci ne dau un avans. - Sigur.
Îi duceţi marfa lui Chalky şi Nucky nu va afla nimic.
Apoi ne întâlnim şi luăm totul înapoi.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Uită-te la el! - Trage-i-o!
- Sparge-i nasul! - N-are falca din sticlă!
Campionule, ce le zici celor care zic c-ai fugit de armată?
Nu le zic nimic!
Nimeni n-are curajul să mi-o spună în faţă!
Te deranjează că favoritul e Carpentier?
Da, e un erou de război!
Pe 2 iulie, îşi va dori să se ascundă într-o groapă!
Şi tu ai o armă secretă, campionule?
Da, m-am antrenat cu un tip
care l-a doborât pe adversarul meu din prima rundă, la Paris.
- Ce? - Da. Doctore, adu-l încoace!
- Sigur, campionule! - Staţi să-l vedeţi!
Pe el, ucigaşule!
Fără lovituri sub centură.
Vorbeşte despre centura mea sau despre a lui?
Bine, asta e tot pentru azi.
Trebuie să-mi fac somnul de frumuseţe.
En garde!
Ai grijă!
- Fă-i praf, campionule! - Nu mă lovi!
Cum a mers?
Dacă pierzi meciul, te poţi apuca de vodevil.
Prefer oricând o roşie stricată unui croşeu de stânga!
Dar din roşii stricate nu scoţi bani.
Îmi faci un serviciu?
Sigur ai auzit că transmitem la radio meciul.
Îmi dai un autograf?
2,50 dolari biletul, ca să auzi meciul în direct!
Se va transmite direct de lângă ring.
Ne-ar ajuta mult dacă ne-ai promova puţin.
Vineri, la Babette, salută lumea, fă-le cu mâna fetelor.
Sunt de acord, mai ales cu partea legată de fete.
Câtă vreme doctorul e de acord.
Cum bunul doctor încasează 10% din profit, va fi de acord.
Doi dolari de la fiecare ascultător?
- Ăsta e progresul, băieţi! - Domnilor, încă o întrebare!
- Las-o pe data viitoare, amice! - Asta e pentru Nuck.
Ce ai vorbit cu Procurorul General
la partida de golf din Ziua Comemorării?
Despre o groapă cu nisip. Mare pacoste!
N-aţi vorbit despre procesul de măsluire a alegerilor?
- Arată-ne croşeul ăla, Jack! - Vino încoace!
- Îl dau pe mâna piticului francez! - Da, fă-o.
Unde-i copilul?
Doarme, în sfârşit.
Azi a plâns cinci ore în şir!
- Ai hrănit-o? - Normal! Drept cine mă iei?
Îmi cer scuze. Mă doare capul.
Ei bine... Ce a zis?
Că-şi va vizita o mătuşă în Milwaukee,
din ce zic vecinii.
Ai numărul de telefon al mătuşii?
O adresă?
Nu vrea să vorbim la telefon. Nu-mi răspunde la scrisori.
Eu şi Rose suntem puşi la încercare.
Şi eu?
Şi tu eşti pusă la încercare, în felul tău.
Vorbeam despre aranjamentul nostru. Nelson, îmi datorezi bani!
Da, îmi pare rău. Nu-i am.
Nu-i ai acum?
Sau nu-i ai deloc?
Îţi place fonograful, nu?
Când vei face rost de ei?
- S-a trezit copilul. - Răspunde-mi!
- E un sunet foarte puternic. - 3.000 de dolari.
- E o sumă mare. - Pentru mine, da.
Doar Dumnezeu ştie ce era în mintea mea.
M-ai tras pe sfoară, ca să îndur toate astea?
Sincer, nu mă pot concentra în condiţiile astea.
Ne înţeleseserăm! Îmi datorezi bani!
E copilul tău! L-ai cumpărat!
Copilul nici nu are nume!
- Nu mai zbiera! - Tu să taci!
Vrei să începem?
- Mai stai puţin. - Bunicul tău, din pădure.
Sammy Sabbath de la Philly?
- Manny. Ce-i cu el? - Mă fentează cu cinci bătrâne.
- Ai zis că-i dai avansul. - Mă ameninţa cu arma.
- Îl plătesc eu, din curtoazie. - Nu-mi faci un serviciu.
Probabil că ar trebui să începi.
Domnilor, vă mulţumesc că aţi venit!
E incredibil câte s-au schimbat într-un an jumătate.
- Meyer a început să se bărbierească. - Asta ziceam şi eu.
Nucky Thompson, Johnny Torrio, Rothstein, Waxey Gordon...
Când au probleme, vin la noi.
- De asta n-avem nevoie de ei. - Poate că tu, Salvatore.
Ce, eşti preotul meu?
- Înapoi! - Charlie, am venit să te ascultăm.
Paza de Costă din Atlantic City e la mâna mea.
Avem o poziţie foarte specială...
Domnilor, şeriful Thompson.
- Începeţi fără mine? - Cât să te fi aşteptat?
Ai pierdut cheile închisorii?
- Eli, ei sunt Al, Charlie şi Meyer. - Ne-am cunoscut deja.
- Ţin minte. - Sigur nu la fel de bine ca mine.
Bărbaţii vorbesc. Gheisha se retrage.
Cum spuneam, avem nişte avantaje speciale.
Vă trimiteţi furnizorii într-un port unde aveţi prieteni.
Descărcăm, depozităm, transportăm unde e nevoie.
Cu şeriful ca partener, vom avea câştiguri nelimitate.
Nu ne facem griji cu poliţia sau cu hoţii.
Torrio are furnizori în Canada şi-n Ohio, un tip pe nume Remus.
Da, şi Torrio are grijă doar de el. Voi cu ce vă alegeţi?
- Ce vom face cu Nucky? - Va intra la închisoare.
Primarul Bader îl va înlocui cu o marionetă.
Amândoi îmi vor raporta mie.
Aici trebuie ca oamenii să rămână mulţumiţi.
Ai proprietari de hoteluri, de cluburi, de teatre.
Trebuie să ştie că atunci când dispare un şef
îl înlocuieşte altcineva care să menţină ordinea.
Se prind când le îndeşi pistolul în gură!
- N-o să meargă. - Al lucrat cu Sherdianii.
Irlandezii din Greektown?
Ăsta şi-a lăsat creierii pe perete.
- Cine nu-şi murdăreşte mâinile? - Acum ţinem socoteala?
- Când vrei tu, stârpitură! - Când eşti gata, Sal!
Aici nu-i Chicago sau New York. Treburile merg altfel.
Şi ce o să facem cu Nucky... ce zic eu că o să meargă cu el...
Doamne sfinte, ucide-l!
Ce, e regele Neptun?
Se-nvârteşte printre avocaţi, printre politicieni
şi printre voi cu meciul ăsta de rahat.
Împuşcaţi-l în cap şi gata! M-am săturat de coiala asta!
- Vorbim mai încolo despre asta. - Spune acum, în faţa lor!
Chestia asta dintre voi doi, interesul ăsta politic...
- Nu văd care-i legătura. - Nu locuieşti aici.
Aşa-i. Şi n-am bătut atâta drum ca să plec cu mâna goală.
Împuşcă-l. Ce mare brânză?
- E doar un boşorog. - La fel ca Arnold Rothstein.
Vino la mine acasă, să vorbim.
- Ţi-ai ucide fratele? - Nu. O va face altcineva.
Sun la Chicago. O să trimitem un italian cu trenul.
- Vine, face treaba... - Pleacă acasă.
Şi noi începem să scoatem bani frumoşi.
Asta contează, nu-i aşa? Ce ziceţi?
Nu-ţi place să laşi oamenii să aştepte.
Sună!
Am lucrat la poştă, dacă-ţi vine să crezi!
Cea mai apropiată bibliotecă juridică e în Camden.
Pun un funcţionar. Da, domnule, înţeleg.
N-o să fie o problemă, vă asigur.
Ce naiba se întâmplă aici? Unde-i agentul Sawicki?
Da, domnule, desigur!
Descoperirea e doar începutul...
Cine-i femeia de la biroul meu?
Spune că vorbeşte la telefon cu procurorul general.
Desigur. Mulţumesc, domnule! Ţinem legătura!
Agentul Van Alden, presupun. Sunt Esther Randolph,
detectiv-şef şi ei sunt ajutoarele mele, Pratt şi Halsey.
- Ce cauţi aici? - Poftim?
Asta e secţia mea şi ăsta e biroul meu.
Investigaţia cerea să se facă nişte aranjamente ad hoc.
Ad hoc?
Sunt şeful Agenţilor Prohibiţiei din acest oraş.
Şi eu sunt asistenta procurorului care-l acuză pe Enoch Thompson.
Acolo sunt lucrurile tale.
Departamentul de Justiţie nu ştie să anunţe din timp?
Tu şi colegii tăi veţi fi discreţi în privinţa a ce auziţi aici.
- Înţelegi, agent Van Alden? - Am depus un jurământ.
Şi eu. Te rog să mă scuzi!
În mărturia sa, martorul confidenţial nr doi
spune că urnele cu voturi antirepublicane
au fost aruncate în golful Absecon.
Ia-l pe Halsey şi cercetează. Nu-s mari şanse, dar cine ştie?
De unde pot cumpăra cizme pescăreşti?
- O să fii mâncat de viu. - În golf?
De Nucky Thompson. Acuzaţiile sunt nefondate.
- De ce eşti aşa neîncrezător? - Justiţia e coruptă.
Ce şocant!
Asta nu-i a mea.
Mulţumesc!
- Cât cereţi pe ele? - Doar pentru că eşti frumuşică.
Rezolv eu, nu te teme!
Frumos, uşurel... da! Ăsta e ascuţit bine.
Ăsta. E de calitate bună, din Sicilia.
- Foarte bine. - Cât vrei pe el?
- Vorbea Jimmy. - Ăsta nu-şi ţine gura.
- Poftim? - Am zis ceva greşit?
Toată ziua a exersat.
- Eşti Beth? - Aceeaşi.
- Micuţa Aylesh... - Nu-mi spune aşa.
- Cum să-ţi spun? - Juliet!
Foarte bine.
Eamoinn, a ajuns!
Nuala. Nu mă recunoşti?
- Eşti Margaret. - Da.
Cine altcineva ai putea fi?
Eamoinn.
Bună, Peg!
Mulţumesc că mi-ai răspuns la scrisoare.
Nu te puteam lăsa să rătăceşti aşa departe de casă.
Nu-i aşa?
Poţi s-o laşi să-ţi treacă pragul.
- Sunt bomboane din Atlantic City. - Au şi la Luna Park.
Sigur e foarte frumos.
Hai să ne îmbrăţişăm!
Am pregătit cina: friptură cu cartofi. Vino!
Ia pălăria surorii tale, să se simtă în largul ei!
Vezi albinuţa de pe trandafir?
E ca tine, Peg, nu stă o clipă locului.
O cheamă Esther Randolph, din California.
A absolvit USC. A lucrat zece ani ca apărător public
pentru cei care au fugit de recrutare şi pentru prostituate.
Şi lucrează pentru Harry Daugherty?
Da, i-a atras atenţia guvernatorului în California
şi a început să lucreze la biroul procurorului general.
Nu cred că Daugherty a putut să scape de ea.
- De ce nu? - Au nevoie şi de oameni cinstiţi.
- Transferul la Curtea Federală. - Îl aşteptam.
- A fost ideea ta. Ce vrei să zic? - Sau ce ai vrea să zic eu?
Dacă procurorul general nu te poate ajuta, ce să fac eu?
Nu sunt singurul din oraş care riscă să piardă ceva.
Dar pe tine te atacă.
"Commodore" poartă scutec. O'Neill se ascunde.
Neary, Boyd, Paddy Ryan...
Dacă nu o dai pe ei şi nu mă scapi de belea,
de ce naiba te mai plătesc?
Pentru că stai aici şi te las să-mi vorbeşti aşa.
Îmi pare rău, dar ai doi vizitatori.
Am vedenii?
- Sunt ocupat. - Îmi dau seama.
Te las să-ţi vezi de următoarea întâlnire.
Nu ne-am văzut de anul trecut, pe 23 mai.
Nu începe aşa!
Regret, Lucy. Felicitări!
- Parcă străluceşti! - Arăt ca dracu'!
Dar e drăgălaşă, nu? Are toate degeţelele...
Mă gândeam să te storc de bani, dar ştiam că n-o să reuşesc.
Oricum, nu aşa se poartă o mamă.
- Mă bucur c-o iei în serios. - Foarte mult.
Uită-te la ea! E ca o cupă cu îngheţată!
Ne-am simţit bine împreună, nu-i aşa, tăticule?
Noi doi? Sigur că da!
Dintotdeauna am ştiut ce am de făcut.
În fiecare zi, m-aş fi trezit şi te-aş fi făcut fericit.
- Lucrurile se schimbă, ştii doar. - Sigur că da.
Acum trebuie să aduc fericirea altcuiva.
Şi ea va fi mereu a mea, ăsta-i cel mai bun lucru.
Te vei descurca de minune.
Chiar aş vrea asta. De aceea... am nevoie de bani.
- N-are şi tată? - Nu e normal să aibă?
- Nu ştii cine e. - Ba da.
S-ar putea să ştii şi tu.
Înţelegi de ce mai e nevoie de o depoziţie, dle Neary?
Pentru că acum e caz federal?
- Vorbeşte către maşinărie! - Înţeleg.
Şi mărturia ta sub jurământ va servi drept bază
pentru acuzarea dlui Thompson.
Dictafonul nu aude cum dai din cap.
Spun că "da".
În mărturia anterioară ai vorbit de voturi cumpărate,
de voturi repetate...
Da.
Dle Neary, ai fost arestat anul trecut, în martie,
pentru depozitarea de alcool ilegal cu intenţia de a-l vinde.
Mi-am plătit datoria asta.
Cu o amendă de 500 de dolari redusă până la 50 de dolari.
- Ce judecător iertător ai avut! - Agent special Van Alden!
Ce legătură are asta cu Nucky?
Consideră că acum ai ocazia să mă lămureşti.
Nu. Aveam o înţelegere cu celălalt procuror.
Înţelegerea s-a anulat.
Îţi pot face viaţa extrem de grea, dle Neary.
Chiar s-ar putea să-mi placă.
Înţeleg. Imediat! A apărut o problemă.
Mă întorc cât de repede posibil.
- Ai venit aici cu vaporul, dră? - Nu-i spune "domnişoară"!
- E Peg a noastră! - Am venit cu trenul.
- Nu poţi lua trenul din Irlanda. - Locuiesc la Atlantic City.
- Cu ce te ocupi acolo? - Am grijă de copiii mei.
- Acum ai copii, Peg? - Theodore are şapte ani.
- Emily, patru. - Nume americane.
- Sunt foarte patrioţi. - Şi tatăl lor?
- Nu l-ai pomenit. - Soţul meu, Hans.
- A murit anul trecut. - Ai rămas aşa repede văduvă?
- O să plâng. - Ai suflet bun, Nuala.
- Din ce trăieşti? - Poftim?
Din ce te întreţii?
Ai venit la New York şi ţi-ai lăsat copiii acasă.
- Are cineva grijă de ei. - Cine?
- Eamoinn. - O femeie pe care o plătesc.
- Ăsta e un lux. - De ce nu, dacă poate?
Fără motiv.
Mai ai puţin timp.
- Lucrează de noapte. - Sap la linia de pe 4th Avenue.
- Se referă la metrou. - Nuala e croitoreasă,
împreună cu alte o sută de fete.
Beth calcă într-o spălătorie. Aylesh învaţă.
Ne trimit un agent acasă dacă n-o lăsăm să meargă la şcoală.
- Ştiu că munceşti din greu, Eamoinn. - Suntem aşa cum ne vezi.
V-aş putea ajuta.
Nu ţi-am cerut ajutorul.
- Beth a pregătit ceva dulce. - Prinde tare bine!
Ţine ochii închişi!
De când ai devenit modestă?
Lumina asta nu mă prea avantajează.
Bărbaţii n-au de ce să-şi facă griji pentru chestiile astea.
Bine. Pregăteşte-te de judecată!
Te întâlneşti cu cineva?
Cu nişte cosmeticiene. Mă vor întineri puţin.
Tu nu îmbătrâneşti, mamă.
Îţi aminteşti de verile petrecute la plajă?
Lumea credea că sunt fratele tău.
Aici e locul nostru. Nicăieri n-ar fi ca aici.
- Ştii ce se întâmplă mâine? - Nu-i important.
Pentru mine e.
Un bărbat o să coboare dintr-un tren.
O să meargă la Nucky Thompson şi o să-l împuşte...
...chiar aici, pentru că aşa vreau eu.
Ce părere ai?
Cred că lumea o să afle cu cine are de-a face.
Şi dacă anulez totul?
Prietenii tăi nu vor fi prea încântaţi.
Nu le pasă ce se întâmplă cu Nucky.
Nu, dar sunt cu ochii pe tine...
Sunt nişte băieţi încântători, scumpule.
Interesanţi şi ambiţioşi,
însă eu nu i-aş lăsa să mă vadă nehotărâtă.
De asta moare?
Nu aşa ne-a fost vorba, mamă.
Înseamnă că n-am fost cinstiţi. Acum suntem.
- Nu vreau să facem aşa ceva. - Deja s-a făcut.
S-a făcut când ai dat ordinul. Restul ţine doar de hârţogărie.
Nu trebuie să te deranjezi cu aşa ceva.
Fă-mă mândră de tine.
Lucy, eşti amabilă să mă laşi singur cu agentul Van Alden?
- Nu ştiam ce să mai fac... - Vorbim acasă... dragă.
- Ăsta-i momentul potrivit să... - Nu, mulţumesc.
Bine.
În primul rând, să bem în cinstea ta.
E un eveniment binecuvântat în viaţa oricărui bărbat.
Ce vrei?
E un moment numai bun să fii amabil cu mine.
De ce? O să te simţi mai bine după ce mă şantajezi?
Eu nu judec oamenii. Îi ajut.
Poate acum înţelegi asta mai bine decât înţelegeai în trecut.
- Şi cu ce ai vrea să mă ajuţi? - Cu ce să încep?
Întreţii o soţie, o amantă, o fetiţă, numai din salariu de bugetar?
Cum de reuşeşti?
- Nu-i treaba ta de unde am eu bani. - Din păcate, aşa e.
Mă interesează Esther Randolph. Vreau să ştiu totul...
Cu cine vorbeşte, despre ce vorbeşte,
ce scrie pe fiecare bucăţică de hârtie de pe biroul ei.
Dacă-şi reînnoieşte abonamentul la "Vogue"... vreau să ştiu şi asta.
- Şi în schimb? - O să scapi de multe probleme.
Şi nimeni n-o să întrebe cum de ţi-ai permis aşa ceva.
- Cum o cheamă? - Poftim?
- Pe fetiţa ta... - Încă nu i-am dat nume.
N-o să-ţi pară rău dacă alegi un nume din Biblie.
Mai gândeşte-te... Asta o poţi face pe gratis.
Cât despre ce i-am dat lui Lucy... E doar un cadou, fără alte obligaţii.
I-ai dat bani?
Ceaiul e gata, în caz că mai bei aşa ceva.
Ceaiurile Barry nu se refuză.
Vreau să vorbesc puţin cu Peg.
Hai să vedem ce-i cu dna Gillibrand.
- Chiar trebuie? - Aşa-i creştineşte.
- Vrei o ţigară? - Nu, mersi.
Nu-s chiar aşa de americanizată pe cât credeai.
Mama e moartă, în caz că nu ştiai.
Martin Hennessey mi-a scris.
Vărul din America? Măcar cu el ai păstrat legătura.
E îngropată în cimitirul din parohia Keel?
Chiar lângă tata. Măcar acum nu se ceartă.
A întrebat de tine... când era pe patul de moarte.
I-am spus c-o să vii acasă. Ce altceva puteam să-i spun?
Ai de gând s-o jeleşti, Peg? Oricum, nu mai contează.
- Am făcut ce trebuia să fac. - Nu te aud...
Am făcut ce trebuia să fac!
Asta ne place tuturor să credem.
M-ai fi văzut lucrând cu surorile Magdalene, într-un azil de bătrâni?
Preotul a zis că-i pedeapsa cea mai potrivită.
De ce pentru ceilalţi e bine, iar pentru tine nu e?
De ce e bine pentru ceilalţi?
I-ai dori asta Nualei? Lui Beth? Lui Aylesh?
Sau sunt singura păcătoasă pe care ai întâlnit-o?
Cine a fost tatăl? Poţi să-mi spui.
- Douglas Walton. - Copilul avocatului...
- Cred că ştiai deja. - Nici nu vreau să aud aşa ceva.
E adevărat că te-a violat, aşa cum ai spus?
Un fiu de şapte ani şi fiica ta de patru ani.
Am pierdut sarcina când am venit în America.
Îmi pare rău.
- Pentru ce-i asta? - Îţi înapoiez ce-am furat.
De la mama l-ai furat, nu de la mine.
- Pentru şederea de aici... - De asta ai venit în Brooklyn?
Să-ţi "plăteşti" o datorie?
Să fiu alături de ai mei...
Ce iute a fost...
Vrea să cumpăr un kil juma' de ciolane de porc.
Grăbeşte-te, până nu închide la măcelărie.
Nu mergem, mai întâi, la o îngheţată?
- Nu-i o idee prea bună. - N-ai încredere în mine, Charles?
- Tu vorbeşti serios? - Bine, îmi cos rochia şi plecăm.
O să te fac să te urci pe toţi pereţii!
Lucy!
Dle Mueller?
- Tu cine eşti? - Frieda Short, de jos...
- Unde-i nevastă-mea? - S-a dus să cumpere lapte.
I-am zis că avem lapte destul, însă e foarte minuţioasă.
- Când a plecat? - Acum 20 de minute.
Nu-i niciun deranj. Micuţa e un îngeraş.
- Te conducem noi. - Am maşină afară.
- Am închiriat-o. - Ce drăguţ...
- Bărbatul ei plăteşte. - Beth...
Are... bărbat, nu?
- Spune-mi despre el? - Păi...
E foarte misterios. Şi foarte puternic. Tot felul de oameni lucrează pentru el.
- Adică? - Dacă nu fac ce vrea el, plătesc...
- Nu-i aşa? - Ba da. Cât ai bate din palme.
Are şi o suferinţă secretă. Inima i-a fost frântă.
De-asta nu mai lasă pe nimeni să se apropie de el.
- De unde ştii? - Tu şi poveştile tale.
Mereu citeşte câte ceva.
Îţi trimit nişte cărţi, dacă vrei.
- E vreo problemă? - Poate?
Trebuie să-l întrebi pe Eamoinn.
Să nu uiţi de noi...
- Trei ore până la Atlantic City. - Multă baftă, Peg.
După atâţia ani...
Am glumit... despre omul tău.
- Cred că e cumsecade... - Da, poate fi şi aşa.
Iar tu eşti sora mea.
Sunt Margaret Catherine Sheila Rohan.
Încântată.
Aylesh! La culcare.
- E musai? - Eu plec la serviciu.
Nu-ţi ţine surorile treze toată noaptea.
Să-mi trimiţi cărţi. Îmi plac cele cu cai.
Deborah...
Hannah.
Abigail.
N-ar fi o idee prea rea să-l urmărim pe Nucky Thompson.
Cât de aproape?
Nu trebuie să vă ascundeţi după orice bolovan,
însă vreau să văd tot ce face...
Dnă Randolph...
Domnişoară...
Putem vorbi, între patru ochi?
Sunt un bărbat însurat.
Uite cum îmi spulberi visele.
Toamna trecută, prin constrângere, autodisciplina mea a fost compromisă.
Am o fiică nelegitimă.
Cred că poţi vorbi cu un preot despre aşa ceva.
Nu caut iertare şi nu vreau să primesc lecţii.
Îmi recunosc păcatele fiindcă vreau să ştii
că, în adâncul inimii, sunt un om onorabil.
Dosarul ăsta cu Nucky Thompson îl ţin de 16 luni.
Am dovezi despre contrabandă, jocuri de noroc,
corupţie, şantaj... chiar şi o crimă.
Pentru ce motiv ai ascuns aceste informaţii?
Supervizorul mi-a ordonat
să mă concentrez asupra contrabandei cu alcool.
O să depui mărturie despre toate aceste acuzaţii?
Da.
- S-ar putea să ne fie de folos. - Asta-i tot ce vreau.
Agent van Alden?
Rezolvă-ţi problemele casnice...
Nu mai vorbi cu toată lumea...
Aici e bine, mulţumesc.
Deschide-o.
- N-ai citit-o? - Nu.
Sper să-ţi placă. Când o s-o termini, vreau să-mi povesteşti.
Cum?
O să-mi scrii, iar eu o să-ţi răspund.
O să corespondăm în secret.
- O să fie o chestie "şmecheră". - Ce înseamnă asta?
Nu ştii ce înseamnă? O să fie ceva amuzant.
Aşa spunea şi mama.
- Cum era ea? - Nu-ţi aminteşti de ea?
Calul nu o să moară, nu?
- Nu. - Nu mi-ar plăcea să moară.
Poţi să mă vizitezi vara asta.
O să te distrezi de minune când o să-ţi cunoşti nepoţii.
- Sunt mătuşă. E amuzant, nu? - Chiar e.
- 'Neaţa. - Şi putem să...
Bună dimineaţa.
- Ce ai acolo? - I-am adus o carte lui Aylesh.
Îi plac cărţile.
- Mă duc să-ţi pregătesc micul dejun. - Du-te şi citeşte.
Oricum, aşa ceva voiai să faci.
Hai, fuguţa.
- Cum a fost la serviciu? - Am crezut că ai plecat cu maşina.
- E şi sora mea. - Şi-o vei salva, nu?
- Să ai conştiinţa curată? - Chiar trebuie să mă urăşti, Eamoinn?
Nu te urăsc. Îmi eşti indiferentă.
Nu pot primi banii. Nu ştiu de unde provin.
- Eşti cinstit, nu? - Nu caut belele.
Nu iei mai mult decât ai nevoie.
Nu eşti obraznic cu preotul, şeful sau poliţistul.
Nu pui nimic la îndoială... Nu faci scandal.
Nu îndrăzneşti să-mi iei apărarea, chiar dacă suntem neamuri.
Şi ţi-am cerut ajutorul când nu aveam altă variantă.
- Eşti mândru de asta? - Ai făcut ce-ai vrut, Peg.
Mereu a fost aşa.
Orice cadou vei aduce, nu vei putea schimba lucrul ăsta.
- Viaţa ei o să fie mai bună. - Aşa cum ai făcut-o pe a ta?
Întoarce-te la tine acasă şi lasă-ne pe noi în pace.
Aici, nimeni nu te cunoaşte.
Nu rataţi cel mai important eveniment al secolului!
Dempsey îşi apără titlul şi..
- A sunat Owen? - Nu, dle.
Însă dna Schroeder se întoarce de la New York.
Îi duc pe copii la plajă, împreună cu Katy.
- Operator. - Faceţi-mi legătura cu Hotelul Fritz.
- Ritz Carlton. - Myra, sună în camera mea.
- Apartamentul dlui Thompson. - Eddie, ai veşti de la Owen?
Încă nu, Nucky. Abia am...
- Vino după mine. Sunt în întârziere. - Desigur. Eram...
Billy.
Niciodată nu-şi ridică lucrurile.
Aşa e Billy.
E tare păcat.
Poftim.
E Del Grogan?
- Te cunosc cumva? - Sunt Owen Sleater.
Vărul lui Sean, din Dunmurry.
Nesuferitul ăla?
- Ce linişte e sâmbătă seara. - La fel e în fiecare seară.
Nu te contrazic.
- Eşti din familia Halligan? - Poftim?
Sunteţi neamuri?
Nu... Suntem din familia Cavanaugh.
Voi sunteţi băieţii lui Desi?
Fie-i ţărâna uşoară.
- A avut mare ghinion. - Au fost familiile Black şi Tan.
- Eu nu m-am băgat. - Disputa asta nu se termină niciodată.
- N-au decât... - Da.
Aici, totul e bine, nu?
Trăiască America!
- Îţi mai cumpăr unul? - Data viitoare.
Fă-mi onoarea... Mi-e puţin dor de casă...
- Atunci, whisky? - Două.
- Imediat. - Mă duc până la baie...
Sally, vino înapoi.
Am pierdut cinci luni pe pomană, trădătoru' dracului!
O femeie făcea o prăjitură
şi îşi cheamă soţul: "Scumpule, vrei o bucăţică?"
Tipul intră în bucătărie, se uită la soţia lui şi îi spune:
"Iubito, îmbracă-te la loc".
Poţi începe după melodia asta.
Nu uita să aduci aminte de Radio America.
Cum aş putea uita? Chiar tu mi-ai scris discursul.
Bună ziua, doamnelor şi domnilor.
Pentru cei dintre dv...
...care nu mă cunosc?
Eu sunt Jack Dempsey, campionul lumii la categoria grea.
Dumneata, domnule, cred că ai auzit.
Dv., doamnă?
Ştiu că că toţi cei de aici au auzit.
Pe data de 2 iulie, o să fiu în New Jersey,
unde-l voi face praf pe George Carpentier.
Normal, alţii sunt de altă părere şi spun ca eu voi pierde meciul.
Vă vine să credeţi?
Orice s-ar întâmpla, o să fie un meci grozav.
Vreau să le mulţumesc celor de la Radio America...
Ce vrei?
- Nu vreau decât să-ţi spun ceva. - Păi... spune-mi.
Nu contează dacă ai dreptate sau te înşeli.
Carpentier o să-şi spună rugăciunile când mă voi apropia de el...
Trebuie să iei o decizie.
Orice s-ar întâmpla, o să fie un meci grozav.
O să mai rămân aici câteva ore.
Trebuie să mă întorc la antrenament, însă dacă vrei să treci pe la mine
să te prezinţi şi să mă saluţi...
Sunt agent federal! De la Ministerul Justiţiei!
Păstraţi-vă calmul şi rămâneţi la locurile voastre!
E-n regulă, e în viaţă.
- Eşti bine? - Ai păţit ceva?
Nu-ţi face griji. O să fie bine.
Rămâi cu noi, campionule. Nu trebuie să-ţi faci griji.
- Acolo e bine. - Da, doamnă.
Mulţumesc.
Katy?
Lilian?
- Vrei să te ajut? - Nu, mulţumesc.
Nu fi prostuţă.
- Cum a fost la New York? - Bine.
- Umezeală... - Vara e tare călduroasă aici, nu?
Nu i-aş dori nimănui.
Lumea nu prea e deranjată...
Mereu ai câte ceva de făcut în New York, bănuiesc.
Da. E un oraş tare vioi.
În regulă...
- Unde sunt copiii? - Fetele i-au dus la plajă.
Asta nu-i treaba lui Katy.
Şeful i-a dat liber în după-amiaza asta.
De ce nu eşti cu el?
Am avut ceva treburi. L-am ratat de puţin.
Şi n-ar trebui să-l cauţi?
- Unde vrei să las valiza? - În faţa scărilor.
Nu-i cam ciudat pe aici?
- În casa asta? - În ţara asta.
Adică?
Totul e ciudat...
Aerul, apa, oamenii... Chiar şi tu.
Încetişor, şi tu o să te schimbi.
Dacă acum aş dispărea, cui i-ar păsa?
Sau măcar ar remarca?
Aşa simţi?
O fi de la căldură...
Şi de la viaţa... care trece pe lângă mine...
Atunci, ar trebui să fii la plajă, cu Katy.
Parcă voiai să-l caut pe dl Thompson.
Orice ai face, nu aici ar trebui să fii.
O să plec dacă-mi spui.
- O să asculţi ce-ţi spun? - Dacă vrei...
Poţi aduce valiza sus.
Pe bancă.
- Tu eşti cea distantă, domniţă. - Ba nu sunt.
Nu sunt deloc aşa cum crezi.
După ce terminăm, trebuie să pleci. N-o să vorbim despre ce s-a întâmplat.
Niciodată.
Oricum, suntem străini aici.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro