- Dr. Hart? - Harley Wilkes a fost tatăl tău.
- Poftim? - Ţi-a lăsat ţie cabinetul lui.
Cum rămâne cu Harley? De ce nu mi-ai spus despre el?
Hai să mergem acasă
şi să discutăm asta la terapie, cum fac oamenii normali.
Du-te tu.
Eu rămân aici.
Dacă-mi amintesc bine, suntem la petrecerea logodnei tale.
- Ştii cât de greu îmi este. - Pe mine nu m-a împiedicat asta.
Acest lucru trebuie să înceteze. Nu mai suport.
Şi ce vrei de la mine? Încerc să merg mai departe,
iar tu nu mă laşi
Lemon, te iubesc, şi-mi place Bluebell.
- Ce-i asta? - Cred că e timpul să începem
să căutăm o casă, nu crezi?
Hei, doctore,
vreau să-ţi muglumesc că m-ai lăsat fără curent electric aseară.
Este bine să exersezi cum e să trăieşti fără curent
în caz de război cu zombii sau ceva.
Uite, poţi să mănânci şi să bei aici
dar dacă vrei să dormi, trebuie să plăteşti cazarea.
Îmi pare rău. Nu prea am dormit în ultimul timp.
Am stat în pat toată noaptea ascultând
cum noul aparat omoară ţânţarii.
Uite, poate nu eşti suficient de obosită seara.
Dacă ai face un pic de mişcare sau ceva.
Nu e nevoie să strici curentul. Pot să vin eu.
Perfect. Ţânţarii îţi vor arăta unde să mergi.
Bine, totul e pregătit pentru călătorie
de îndată ce se va naşte acest copil.
Femeile. Niciodată n-am înţeles
de ce insistă să nască în timpul campionatului de fotbal?
Tati.
Hei, Magnolia dragă.
Ai venit să mă vezi înainte de a pleca în excursie?
Da. Şi în plus am vrut să-ţi arăt noua rochie care am cumpărat-o.
Nu-i aşa că-i drăguţă?
A, da, este,...
Drăguţă, da.
- Sora ta, a văzut-o - Ştiam eu.
Mereu fugi la tăticu, când nu obţii ce vrei.
Arata că ceva ce numai Zoe Hart ar purta.
Hey!
Magnolia a zis că va merge înapoi la magazin
să o returneze, dar acum
a sifonat-o şi n-o mai primesc înapoi.
Doar pentru că vreau să mă îmbrac ca-n zilele noastre şi nu ca-n 1950...
Opreşte-te!
Opreşte-te, acum. Opreşte-te!
Uite, trebuie să pornesc la drum,
aşa că...
Indiferent ce zice sora ta, e în regulă.
Oh, Doamne, îmi distrugi viaţa.
- Hei... - Tati!
- Ce? - Mulţumesc.
Ce?...
Am sprijinit-o.
Nu te uita la mine, eu am băieţi.
Până în momentul când au inventat o minciună
au şi uitat despre ce era vorba.
N-o mai ignora pe mama ta.
N-o ignor.
Tocmai ţi-am văzut telefonul, scria "mama".
Ai citit cu susul în jos.
I-am dat "ignor", prietenului meu chinez Wow.
Nu ai mai vorbit cu ea, de când a plecat din Bluebell.
Şi ea n-o să renunţe, ştii bine.
Te sună de două ori pe zi.
Da, bine, eu nu vreau să vorbesc cu ea de două ori pe zi.
- Nu cedez. - Ai spus că nu prea dormi...
A?a?i?
Dacă ai probleme cu dormitul înseamnă că ai probleme şi cu gânditul.
Şi nu te vei liniştii decât când o vei ierta.
S-o iert, Addy?
M-a minţit legat de cine a fost tatăl meu.
Ea doar vrea să se simtă mai bine.
Eu nu mă simt mai bine, de ce ar trebui să se simtă ea?
Pentru că nu vei avea linişte
până când nu te confrunţi cu ceea ce te deranjează.
Ştiu ce mă deranjează...
O asistentă nebună care nu-mi da pace.
Ei, tocmai am vorbit cu doamna Colyer din nou.
Are contracţii tot la interval de şapte minute.
Unde este oxitocina?
Stai, de ce vrei să-i provoci naşterea?
Pentru că atunci când am acceptat să-i ţin locul lui Dr. Troy
cât e plecat la Bristol, mi-a promis că nu voi rata
meciul Alabama-Florida.
Ai de gând să-i provoci naşterea, doar ca să nu pierzi meciul de fotbal?
- Nu - Ea a depăşit termenul.
Practic îi fac femeii o favoare.
Bine. Mă voi ocupa eu de naştere, atunci când e timpul.
Şi aşa nu dorm prea mult oricum.
Nu vreau să te oblig.
Nu te preface că nu asta-ţi era planul.
- Care e adresa? - O am aici.
Ştii, nu se va pune la numărul tău de pacienţi,
pentru că-i ţin locul lui Dr. Troy.
Cu plăcere.
Lavon. Două lucruri.
Unu, te rog schimba siguranţele
ca de câte ori se strică, Wade crede că-l chem să ne facem de cap.
Doi, am nevoie de o maşină.
Siguranţe da, transport nu.
- Am ceva planificat. - Lavon, o femeie e pe cale să nască.
Condu singură, du-te i-aţi o maşină.
Dar cine mă duce totdeauna.
Nu pot să te însoţesc
de fiecare dată când faci o vizită la domiciliu.
Asta nu e "Taxi Zoe".
Am treburi importante de făcut ca primar.
Hei, ai pornit televizorul?
Hei, doctore, vrei să te uiţi cu noi la campionatul feminin de volei pe plajă?
Bine. Ia jeep-ul. Doar nu schimba posturile de radio.
Ştii măcar cum se conduce?
Mi-am luat permisul când aveam 16 ani.
Şi ai mai condus de atunci?
Regulile nu s-au schimbat. Nu e o maşină zburătoare.
Ea ştie că ar trebui să mă sune, să-mi spună unde e.
Pur şi simplu lucru asta mă termină, pe bune.
Magnolia îl are pe tata la degetul mic,
şi mă face să par personajul negativ, tot timpul.
- Eşti sora ei mai mare, te apreciază. - Nu mai sunt.
Tot ce fac e să ţip la ea acum, şi ne înţelegeam atât de bine înainte.
Ştii, ne jucăm de-a mama şi de-a tată, eu eram mama...
O îmbrăcăm cu toate hainele care mi-au rămas mici.
Ca şi cum era păpuşa mea umblătoare.
Ei da, e posibil să se răzbune pentru toate astea acum.
Bun, destul despre mine.
Tu ce-ai făcut azi?
- Păi... - Oh!
Ai auzit că a murit Marvella Pinckney? Nu e mişto?
Te-ai lovit cu capul de zid, cumva?
Nu, vreau să spun, ca desigur, nu mă bucur că a murit...
săraca, fie binecuvânta...
dar asta înseamnă că, casa ei e de vânzare,
şi mi-am dorit să trăiesc în casa aia de când eram mică.
Şi cum noi suntem în căutarea unei case
acum o putem obţine, datorită Marvellei Pinckney.
Şi ţigărilor ei fără filtru.
Săraca.
Fie binecuvântată.
Aţi sunat la Dr. Breeland.
Lăsaţi un mesaj şi vă voi suna înapoi.
Bună dimineaţa, Brick.
Am vrut doar să-ţi spun că doamna Colyer
are un băieţel sănătos.
A durat aproape toată noaptea.
Şi la sfârşit, a spus,
"mulţumesc că nu mi-ai provocat naşterea înainte de a fi fost pregătită
doar pentru a putea pleca la meci."
Bine, nu a spus aşa, dar la asta se gândea.
Distrează-te.
Pregătiţi-vă să faceţi dreapta.
Într-un copac?
Nici gând.
Alo?
Alo? E cineva acolo?
Eşti rănit?
Dacă eşti rănit, fă un zgomot.
Sunt doctor. Dr. Zoe Hart.
Sunt din Bluebell.
Nu, nu sunt din Bluebell, sunt din New York.
Sunt doar la Bluebell... Oh, Doamne, nu contează. Alo?
Alo?
Shelley! Oh, Doamne!
Te-ai trezit devreme.
- Am fost trează toată noaptea. - Făcând ce?
- Căutând un bărbat. - Încearcă mai mult machiaj data viitoare.
Bună dimineaţa, Shelley. Hei, Zoe.
- V-aţi trezit devreme. - George, sunt foarte speriată.
Am lovit un om cu maşina mea
- Stai, ce-ai făcut? - De când ai tu maşina?
Este maşina lui Lavon. Oh, Doamne.
- De ce contează asta? - Ştii ce,
calmează-te Când şi unde?
Cu câteva ore în urmă. În pădurea Settler.
- Bine, Zoe, Zoe... - Huh?
- Probabil, ai lovit un cerb. - Mm-hmm.
- Există mulţi cerbi în pădure. - Da.
Sunt genul celor cu cap de om? Pentru că atunci, s-ar explica.
Bine, cum arată?
L-am văzut doar o secundă.
Dar chipul lui mi-a rămas întipărit în minte.
Semăna cu..., cu...
Cu cine?
El.
Semăna cu el?
El e. Acesta este tipul.
acesta este Leon Mercy.
Bine, şi?
Şi e mort de mai bine de un an.
Hart of Dixie Episodul 6
Traducerea şi sincronizarea NavzaR
Deci, se pare că
Leon Mercy e un fel de erou local.
A fost, da. A salvat întreaga familie Rivenbark,
inclusiv o verişoară din casa care a luat foc într-o noapte.
Şi apoi trei luni mai târziu,
a murit.
Numai că el nu e mort, pentru că l-am văzut aseară.
Cu excepţia că este, pentru că am fost la înmormântare.
So?ia lui, săraca stând acolo cu băieţelul lor.
Vrei să spui, Că am lovit o fantomă?
Nu, tu spui că ai lovit o fantomă,
şi trebuie să încetezi cu asta, dacă vrei să mai ai pacienţi în acest oraş.
Bună dimineaţa. Hei, dragă.
Şerif Bill, ai găsi pe cineva?
Stai un pic.
Ăsta e apelul pentru care ai plecat în această dimineaţă
înainte să-ţi mănânci clătitele?
Am căutat în pădurea Settler, unde ai spus că s-a întâmplat.
Dar nu am găsit nimic.
Pentru că tu ţi-ai imaginat un om.
Cel mai probabil a fost un cerb.
- Sau un raton. - Urs negru...
- Coiot. - Linx, poate chiar o puma...
- Doamne, unde locuiesc? - Eu nu cred că primarului îi va plăcea
că i-ai distrus farurile de la maşină.
Cred că nici Leon Mercy nu va fi prea încântat de asta.
Nu e nici măcar ora 10:00,
şi deja am doi oameni supăraţi pe mine.
Doi este un început mai bun decât în majoritatea zilelor.
Leon Mercy?
M-ai făcut să mă trezesc şi să umblu prin pădure după un om mort?
Când aveam clătite la micul dejun?
Doamne. Nu pot să cred că am ratat micul dejun.
Acum sunt trei. Văd că recuperezi.
Hei, Lavon.
Te deranjez cumva?
O, nu, nu. Intră.
- Bine. - Hai, stai jos.
Deci, ce s-a întâmplat?
Nu prea multe.
Ai auzit că Marvella Pinckney a murit?
Da, am auzit.
Foarte trist.
Ei bine,... este Dar,
am rugat-o pe Babs Foster
dacă poate să ne ajute pe mine şi pe Lemon să găsim o casă
după ce ne căsătorim.
Se pare că Lemon întotdeauna
şi-a dorit să locuiască în casa lui Pinckney.
Da.
Oh.
Ştiai?
Nu, doar ascultăm.
Bine, acum Babs mi-a spus că casa lui Pinckney
a fost înregistrată ca o proprietate istorică pentru Bluebell.
Singurul mod de a fi vândută, este cu aprobarea oraşului.
Uh, nu este aşa de uşor.
Ştii, există proceduri şi comisii
un întreg proces.
Dar nu e ca în Congres, nu?
Este Bluebell.
Da, este.
Iar eu nu sunt de acord.
Nu?
Primesc, cam 50 de cereri pe zi
fă una, fă alta
Şi alte persoane din acest oraş, vor lucruri, de asemenea.
M-am gândit că ai putea să mă ajuţi
Punându-te în fruntea listei.
Cam aşa ceva.
Şi de ce aş face asta?
Ca o favoare?
Pentru că te rog?
Dar nu m-ai rugat.
Tocmai mi-ai spus ce vrei.
Bine, acum te rog.
Iar eu rămân neclintit.
Uite, ştiu că eşti obişnuit să obţii ceea ce vrei...
Bine, nu ştiu de unde vin toate astea, Lavon,
dar ştii că sunt şi alte modalităţi
prin care pot să obţin asta, nu?
Ar trebui să le iei în considerare.
Voi contesta hotărârea în instanţă.
Îmi place provocarea.
Atunci, ne vedem acolo.
Voi nota în agendă.
Cum s-a putut întâmpla asta?
Am crezut că i-am atras atent?ia.
Băieţii sunt imposibil de descifrat.
Deci, pot împrumuta o rochie?
Ce? O rochie?
Pentru petrecere.
La lac.
Ştiam eu că nu m-ai ascultat.
Nu, îmi pare rău.
Te-am ascultat.
Sunt doar un pic obosită.
Am pierdut un pic firul.
E o petrecere la lac,
şi Frederick Dean o să fie acolo...
Şi chiar dacă întotdeauna vorbeşte cu mine
despre benzi desenate, încă nu mi-a dat întâlnire.
Magnolia în continuare se ţine după el.
Vrei să ştii ceva?
Ea doar se joacă cu el, ca o pisică cu un ghem de lână.
Dr. Hart, un pacient întreabă de tine.
Vorbeşti serios?
Uh-huh.
Bine.
Rose, dulapul meu e şi al tău. Succes deseară.
Sunt Dr. Zoe Hart.
Mă bucur să te cunosc.
Laurette Nevis.
- Ce mai faci - Bine.
- M-a recomandat cineva? - Nu.
Am auzit oamenii vorbind despre ceea ce ai văzut în pădurea Settler.
Înţeleg.
Aşa că am venit aici să-ţi spun că există
o explicaţie logică pentru ceea ce ai văzut.
Da. Am fost sigură. Şi ce este?
Fantoma lui Leon Mercy
îţi cere ajutor.
Bine.
- Ei bine, mulţumesc că ai venit... - Uită-te.
Cei mai mulţi oameni se tem să recunoască
prezenta spiritelor, dar ele sunt peste tot în jurul nostru.
Pădurea în care te-au condus
e plină de spirite rătăcitoare.
Nu ei m-au condus.
Nu?
A fost GPS-ul lui Lavon.
Şi cum ai dormit?
Bine. Foarte bine, de fapt.
Spiritul lui Leon Mercy a venit la tine pentru ajutor,
- Pot... doar... - Pentru că tu...
ai, de asemenea, ceva "neobosit" în tine.
Tu, Zoe Hart, eşti un receptor.
Nu. Eu nu sunt un receptor.
Eu sunt din New York.
New York-ezi nu sunt receptoare.
Cei mai mulţi nici măcar nu au antena de satelit.
Lasă-l înăuntru, acceptă-l,
sau amândoi veţi rămâne prinşi între lumi.
Cine sunt?
Un doctor educat care nu se sperie de fantome.
Asta sunt.
Sau nu cu adevărat.
Wade?
La naiba, Zoe!
Hei.
Ce naiba?
Îmi pare tare rău.
Cred că-i noul aparat de respins ţânţarii. Am uitat complet de el.
Şi ce faci trează la ora asta?
Nu am somn.
Da, bine, nu-mi pasă. Du-te la culcare.
Nu, stai, aşteaptă!
Din moment ce eşti aici, vrei să mai pierdem un pic timpul?
Un ceai sau ceva?
Oh.
Da.
Da... vreau un pic de "ceai".
Oh, nu! Hei, nu.
Nu, nu. Lasă.
Proastă idee. Mi-e somn. Sunt epuizată.
Pleacă.
Cu siguranţă eşti nebună de legat.
În mod normal aş fi considerat asta ca ceva "incitant",
dar în cazul tău, m-am lecuit.
Incredibil!
Are dreptate.
Asta e o nebunie.
Fantome?
- Oh, Doamne. - Ce?! Ce este?!
- Ce? - Leon Mercy!
- Leon Mercy - Da, uite?
Leon Mercy, nu-i aşa?
Oh, da.
Da, sunt, vreo, zece de Leon Mercy
aici.
Bine, nu sunt fantome, nici Leon Mercy, nimic.
Mulţumesc. Noapte bună...
Stai. Îmi pare rău.
Poate că sunt eu nebună.
Dar vrei să stai aici până dimineaţa?
Bine.
Stai.
Nu acolo.
Pe canapea. Doamne.
- Noapte bună. - Stai.
Pătura?
Wade. Wade.
Wade.
Nu pot să dorm.
Pentru că nu există fantome.
Ştiu asta.
Sunt o femeie de ştiinţă, pentru numele lui Dumnezeu.
Aşa că am făcut nişte cercetări, şi am găsit necrologul lui Leon Mercy.
Uite.
Leon s-a înecat în golf în timp ce era la pescuit.
I-au găsit barca şi l-au tot căutat
până când l-au declarat mort,
dar nu i-au găsit niciodată trupul.
De ce?
Îţi spun eu de ce.
Pentru că el niciodată, nu a murit.
Poate că s-a lovit la cap şi se învârte pe aici,
fără să s?ţie cine e, sau unde se afla.
Trebuie să-l găsesc.
Deci nu m-ai trezit pentru sex?
Eşti nesimţit!
Problema e că nici nu m-am gândit.
Rose?
Zoe, îmi pare rău, ştiu că este târziu, dar Magnolia e beată şi a leşinat în maşină
- Şi nu se poate trezi. - Cine te-a adus aici?
Jacob Coburn, e student şi preşedintele clubului de maturitate.
Stai, au fost şi studenţi la petrecere?
Am vrut să plec, dar nu puteam să-l las pe Frederick cu Magnolia.
Jocul cu sticla s-a transformat într-unul cu alcool.
- Ce-a fost în capul vostru? - Hei, ce se întâmpla?
Aveţi nevoie de ajutor?
Ce-a fost în capul meu?
Vorbim mai târziu. Hai, dă-o jos din maşină.
Bine, dă-te la o parte, ţine asta.
Ce să întâmplat?
Ea a băut mult,
Cred că, foarte mult.
Punci de fructe şi votca.
Hei, unde pleacă?!
Oh, haide!
Căile respiratorii sunt libere,
dar respiraţia e neregulată.
Wade, du-te adu maşina. Trebuie să o ducem la cabinet urgent.
- Hei, dă-mi lanterna. - Să mergem!
Ce crezi că are?
- Ar putea fi intoxicaţie cu alcool. - E de rău?
- E intoxicaţia ceva rău? Da. - Va fi bine, nu?
Rose, s-ar fi putut sufoca cu propria ei voma,
intrând în stop cardiac, şi ar fi putut să moară.
Ia telefonul, trebuie să-l anunţ pe tatăl ei.
Ai spus că nu va spune nimănui. Ai promis.
Zoe, nu poţi să-l suni pe tatăl ei.
le-am spus tuturor că eşti de gaşcă.
- Te rog. - Rose, e minoră.
Brick nu e în oraş.
Bine. Nu trebuie să-l anunţi.
Crezi sau nu, dar există cineva cu care şi eu şi Magnolia
am dori să vorbim şi mai puţin.
Cum se simte?
Va fi bine.
Se odihneşte.
Şi-a revenit, aşa că poţi s-o iei acasă.
Bine... Mulţumesc.
Nici o problemă.
Ştii, perioada adolescentei e dificilă.
Mama mea a trebuit să aibă grijă singură de mine
când am fost de vârsta asta, şi...
Mulţumesc.
Apreciez ajutorul tău medical
dar n-am nevoie de sfaturile tale.
Ce faci?
Mulţumesc pentru că ai rămas aseară,
dar, chiar dacă îmi era frică, e dimineaţa şi mi-a trecut.
Ştii, eu nu sunt Dr. Phil, dar din propria experienţă,
când am probleme cu somnul...
Stai, să ghicesc.
E pentru că ai o problemă nerezolvată, de care nu te-ai ocupat.
Nu, e pentru că am nevoie de sex.
Ei bine, mulţumesc pentru analiza psihologică deosebită.
- Nici o problemă - Poţi pleca.
Nu mai am nevoie de serviciile tale.
Serviciile mele nici măcar nu le-ai folosit, doctore.
Tu pierzi.
- Mama - Bună, dragă.
Ce?! Ce mai e de data asta?
O vezi şi tu, nu?
Mamă, ce faci aici?
Sper că nu te întrerup sau ceva.
- Ce? Nu. - Oh, bine, Bună ziua, doamnă.
Eu sunt Wade.
Recunosc că nu mă aşteptam să o cunosc pe mama Zoei.
aşa curând în relaţia noastră.
Oh, Doamne. Oribil.
Taci şi du-te să repari siguranţele.
E ca o plimbare cu "montagne russe" dar eu nu vreau să se oprească.
Hei, oricum,
Încântat de cunoştinţă. Pa.
Oh!
Pare... în regulă.
Foarte neaoş.
Ţi-am luat un cadou.
Este o maşină de generat sunete.
Foarte liniştitor.
Asistenta ta,
Addy, mi-a spus că ai probleme cu somnul.
De ce ai venit aici?
Ce soluţie aveam, dacă nu-mi răspunzi la telefon?
Pentru că nu vreau să vorbesc cu tine.
Am luat două avioane, am aşteptat într-o autogară
într-un oraş care cred că se chema Hickory Butt
dacă am înţeles bine din accentul şoferului
apoi am ajuns aici cu un camionagiu
care cunoaşte o sumedenie de lucruri
despre ambalarea şi transportul langustelor,
aşa că vei vorbi cu mine.
De fapt, nu.
Am un pacient care are nevoie de ajutor.
E un om acolo care ar putea fi rănit şi confuz.
Şi mama ta e rănită şi confuză.
Oh, opreşte-te.
Acest om are o soţie şi un copil
care, spre deosebire de mine, încă are un tată,
aşa că plec să-l ajut.
Uite, am înţeles. Eşti supărată.
Ai mai fost supărată pe mine şi înainte,
şi întotdeauna am aşteptat să-ţi treacă.
Deci... revino-ţi.
Ce anume vrei, mamă?
Ce vrei, tu?
Pentru că întotdeauna despre asta era vorba.
Ai nevoie să te iert?
Da.
Bine. Te iert.
Doar că nu vorbeşti cu adevărat.
Nu, e o minciună.
Pentru că asta facem amândouă, minţim.
Asta e ce am învăţat, de la singura persoană în care ar fi trebuit să am încredere.
Deci vrei să te iert
pentru minciună care mi-a schimbat viaţa?
Sigur.
Te iert.
Trebuie să plec.
Să înţeleg că nu te simţi suficient de bine ca să mergi la biserica azi.
Ai ceva de zis?
Nu mai avem cereale.
Dă-mi asta.
Ai fi putut să mori aseară.
M-ai speriat de moarte.
I-ai arătat problemele noastre lui Dr. Hart.
Ce se întâmpla cu tine în ultima vreme?
Nimic.
Ce crezi că va spune tata
când va auzi de escapadă ta?
Va spune, "Lemon, ocupă-te de asta."
Bine.
Atunci de ce?
De ce mă pui în situaţia asta?
Pentru că... şi ce? Nu eşti în stare să-mi spui ce să fac oricum.
Ce vrei să spui?
Când o să te căsătoreşti cu George Tucker şi te vei mută,
nici măcar nu o să mai locuieşti aici.
Nici măcar nu vei ştii
ceea ce fac eu, aşa că nu mai pretinde că-ţi pasă de mine.
Pentru că nu-i adevărat!
Lavon.
Am nevoie să împrumut maşina ta.
Oh, vrei să spui ce a mai rămas din maşină.
Pentru că ultima dată
când ai folosit-o a rămas fără un far.
Da. Îmi trebuie să salvez viaţa unui om...
Care om?
Leon Mercy.
Ei, dacă ai puterea de a învia morţii, sunt sigur că poţi rezolva
o problemă mai lumească că transportul.
Asta nu a fost chiar un nu.
Hei, iubito.
Eşti gata pentru biserică?
Oh, şi înainte să auzi de la Babs,
exista un mic impediment cu casa lui Pinckney,
dar îţi promit, că voi rezolva.
Ce?
George, cum poţi să crezi că mă gândesc la cumpărarea unei case acum?
Acesta este cel mai ridicol lucru pe care l-am auzit vreodată.
Să înţeleg că lucrurile s-au schimbat.
Da.
Totul.
Ştiu de ce Magnolia s-a comportat aşa, e pentru că o să plec.
Cu pregătirile de nuntă, căutarea unei case,
nici nu m-am gândit că Magnolia crede
că o s-o abandonez, aşa cum a făcut mama cu noi.
Şi acum s-a apucat să bea şi cine mai ştie ce alte lucruri
chiar sub nasul meu şi nici nu mi-am dat seama.
- Sunt groaznică. - Nu, nu, haide.
Nu eşti.
Nu eşti groaznică.
Şi ea ştie asta...
Uite, ea ştie că nu o abandonezi.
E doar o adolescentă rebelă acum,
iar asta nu e responsabilitatea ta.
Brick trebuie să-şi asume rolul de tata. Trebuie să vorbeşti cu el.
Nu, George.
Tata nu va avea nici o idee ce să facă.
El depinde de mine să...
Nu va fi nici o problemă.
Leon!
Sunt dr. Hart.
Alo?
Leon!
Oh, Doamne.
Ce faci aici?
Ei bine, Lavon mi-a zis că i-ai furat maşina,
mi-a cerut să vin aici şi să te găsesc,
ştiind foarte bine că ai putea să te rătăceşti aici şi să mori.
Bine, puteţi amândoi râde mai târziu. Poţi doar...
Nu mă şâşâi!
Leon, eşti rănit? Pari rănit.
Arăţi destul de bine pentru un tip care e mort de un an.
Rana ta sângerează şi s-ar putea infecta. Trebuie să mergi la spital.
- Nu - Da.
Zoe, în mod normal, nu negociezi cu un tip care are un topor în mâna.
S-a chinuit să ajungă la mine cu acel picior.
Are nevoie de ajutorul meu.
Ar putea fi confuz.
Există oameni care te caută.
Ştii că ai o soţie şi un copil?
Şi de ce naiba crezi că sunt aici?
Hei, George.
Hei, Brick.
Îmi pare rău să aud că Alabama a pierdut.
Nici măcar pe aproape. Ştii Florida ne bate
de fiecare dată când mergem acolo?
Lemon e înăuntru?
Da, e sus. Putem vorbi dacă ai un minut
Ce?
Noi..., am avut un incident cu Magnolia noaptea trecută.
- Ce? - A fost la o petrecere,
şi a leşinat de la intoxicaţia cu alcool.
Doamne.
- Magnolia? - Da.
- Unde... unde e acum? - E sus,
dar e bine, Brick.
Zoe a avut grijă de ea.
Zoe Hart a spus că a fost intoxicaţie cu alcool?
Şi Lemon a crezut-o pe cuvânt?
La ce naiba de petrecere a lăsat-o Lemon să meargă?
Ştii ce? Stai un pic, Brick.
Zoe i-a salvat viaţa Magnoliei aseară,
şi nu e vina lui Lemon,
pentru că ea nu e mama ei.
Şi poate ea şi-a asumat rolul de părinte,
în toţi aceşti ani pentru că cineva trebuia să o facă,
dar în opinia mea,
nu trebuia să o facă,
şi cu siguranţă, nu ar fi trebuit să o facă singură.
Uite, nu cred că te apreciez
că vii în casa mea şi te amesteci
în lucruri care nu te privesc.
Au început să mă privească de când m-am logodit cu Lemon.
Şi îmi pare rău, Brick, ca soţia ta te-a părăsit,
dar asta s-a întâmplat acum 12 ani,
şi tu încă stai aici
şi te comporţi ca şi cum ea s-ar fi dus la magazinul din colţ
şi se va întoarce în orice moment.
Ei bine...
ştii,
când Alice a plecat,
Am fost într-un... fel de uluire.
Adică, ea s-a ocupat cel mai mult de creşterea copiilor
şi apoi m-am trezit singur.
Cu un copil de doi ani, pe cont propriu.
Lemon...
ea mi-a fost de mare ajutor.
Un adevărat sprijin.
Am lăsat...
să se întâmple acest lucru.
Ei bine, Brick, acele fete au nevoie de tatăl lor.
Ambele.
Aşa că ai venit la mine acasă, noaptea trecută.
se pare că nu ai amnezie.
Deci ţi-ai înscenat moartea.
Ce voiai să spui, când ai zis că ai făcut-o pentru soţia ta şi pentru copil?
Am terminat.
Nu, n-ai terminat.
Ba da, dacă nu vrei să vorbim.
Trebuie să mă tratezi eşti doctor.
Şi tu eşti mort. Cine ai de gând să-i spui?
Ce se spune despre mine în oraş?
Că eşti un erou.
De asemenea, că am fost un ratat?
- Cum? - Lista e lungă.
Am fost dependent de jocuri de noroc, de alcool.
A fost un ratat. Nedemn de încredere.
Wade îţi aminteşti?
Ai fost un pic sălbatic.
Cred că cuvântul este periculos.
Da.
Şi asta, îmi amintesc.
Ştii noaptea când i-am salvat pe cei din casa care ardea?
Mă întorceam de la poker,
eram atât de beat că nu-mi amintesc să o fi făcut.
Tot ce ştiu e că am intrat în casa să o jefuiesc.
M-am trezit şi brusc,
am devenit eroul local.
Dar am ştiut că eram aceeaşi persoană
care am fost şi înainte de incendiu
chiar dacă au crezut altfel.
Aşa că a dus-o la extrem.
- Ce vrei să spui? - A atins punctul culminant.
A atins maximum, care-l putea obţine în viaţă. El ştia asta.
De ce să stea să-l vadă toţi cum se prăbuşeşte?
Aşa că pur şi simplu ai plecat?
Copilul meu se uita la mine
ca şi cum aş fi fost cel mai grozav lucru de pe pământ.
Dar ştiam, ca cu aceiaşi ochi,
o să mă vadă venind acasă beat şi nebun
sau poate chiar mai rău.
Aşa că mi-am luat barca şi am sărit în apă.
Şi acum şi pentru totdeauna, tatăl lui este un erou.
El nici măcar nu ştie că are un tată.
Crede-mă, nu e mai bine pentru el.
Nu ai copii, nu-i aşa?
- Nu - Atunci nu poţi înţelege alegerea făcută.
Acum, poate nu înţelegi de ce am făcut, ce am făcut
dar am făcut ceea ce am crezut că e mai bine pentru copilul meu.
Bine, vrei să vorbim?
Hai să vorbim.
Chiar credeai că minciuna era cel mai bun lucru pentru mine?
Uneori da.
Ţi-am spus că pisica ta a murit liniştită în somn.
Ai fi vrut să auzi
că a căzut zece etaje de la pervazul ferestrei?
Domnul Mittens?
Iei o hotărâre.
Este întotdeauna corectă?
Nu. Nu e ştiinţă.
Dar un tată nu este o pisică.
Am vrut să-ţi spun adevărul.
Când tatăl tău a aflat - fostul meu soţ, vreau să spun...
- cel care te-a crescut... - Ştiu la cine te referi.
- am avut de gând să-ţi spun, dar te-ai uitat la mine,
cu ochii plini de încredere.
Credeai că nu puteam suporta?
Cred că eu nu aş fi putut.
Ai fost cel mai important lucru din lume pentru mine, dragă.
Ai fost tot ce am avut.
Dacă aş putea să mă întorc în timp şi să anulez toate astea, aş face-o.
Dar e prea târziu pentru asta.
Dar nu şi pentru noi.
Ai nevoie de mama ta, dragă.
Nu poţi să continui să mă mai minţi.
N-o voi mai face.
Chiar dacă doare, sunt puternică. Pot să suport.
Şi voi ateriza mereu în picioare.
Asta s-a întâmplat cu domnul Mittens.
A fost o pisică foarte bună.
Nu pleci niciunde în seara asta.
Vreau să-mi văd prietenii.
Nu ar trebui să am nici un prieten?
Nu, nu şi dacă ei sunt cei care te-a adus
în comă alcoolica în urmă cu 24 de ore!
Şi e ceva, ce încă nu am apucat să discutăm, noi doi.
Dar avem suficient timp
deoarece, Magnolia Breeland,
eşti pedepsită timp de o lună.
Glumeşti?
Nu mă poţi pedepsi. Las-o baltă.
Dacă pleci astă seară,
sau în oricare seara, în următoarea lună, îl voi ruga pe şeriful Bill
să te aducă acasă în maşina de poliţie, cu sirena şi girofarul pornite
şi spunându-ţi numele la portavoce tot drumul.
Oh, Doamne, îmi distrugi viaţa!
Oh, Doamne, mi-ai făcut şi mie asta când aveam 15 ani.
Şi n-a fost nevoie s-o fac decât o singură dată.
Oh, dragă...
Mulţumesc.
Ai făcut mai mult decât era cazul, în această casă
şi o să fac mai mult şi eu, de asemenea.
Mai mult decât ar fi trebuit să fac eu, în tot acest timp.
Ei bine, atunci voi fi bucuroasă
că există altcineva, care să-i "distrugă viaţa", pentru o vreme.
Sper că nu trebuie să-mi mut remorcă.
Dacă primesc colindători anul ăsta, voi şti pe cine să dau vina.
Cum e piciorul?
Mai bine.
Este bine.
Ai fi putut dispărea oriunde,
dar ai rămas în Bluebell.
Aici am crescut.
Asta e şi locul unde fiul tău creşte.
Tatăl meu, Harley, a stat cu ochii pe mine, de asemenea.
A venit când am absolvit, a stat
chiar în faţa mea, a vorbit cu mine.
Dar niciodată nu mi-a spus că e tatăl meu.
Da, bine, ţi-am spus de ce nu pot face asta.
Da.
Ţi-am adus nişte antibiotice.
Voiam să-ţi spun să nu le iei cu alcool,
dar apoi am observat că tu nu ai alcool.
Cred că, de asemenea, nici jocuri de noroc nu mai practici.
Te-ai schimbat, Leon.
Oamenii se pot schimba.
Aparent, aceştia pot să fie şi iertaţi, de asemenea.
Întoarce-te.
Priveşte-i în ochi şi spune-le adevărul.
Fii tată.
Mulţumesc.
În legătură cu ziua...
- Doar vreau să-ţi spun, eu... - Nu..., continuă.
Lemon şi cu mine, nu o să vrem
casa lui Pinckney prea curând, aşa că, nu v-a fi nevoie de proces.
Merge totul bine cu nunta?
Oh, da, da.
Oh, bine. E bine.
Atunci când va veni momentul,
voi merge doar pe cale oficială şi...
îmi pare rău
că te-am pus în acea situaţie.
Oh, nu, nu, am fost...
foarte sensibil în ce priveşte protecţia patrimoniului.
Este o casă foarte importantă, aşa că...
Da.
Dar trecutul e trecut, nu-i aşa?
Nu e nici un motiv ca aceasta
să stea acolo goală plină de fantome.
Ai dreptate.
Pentru viitor?
Pentru viitor.
Da.
Hei.
Un pahar de whisky, te rog.
Eşti sigură, doctore?
Pot să-ţi fac un cocktail cu suc de mere sau ceva.
Mi-am petrecut ultimele ore cu mama mea.
Un pahar de whisky, urgent.
Da.
De ce fotografia lui Leon, nu mai e pe peretele cu oameni decedaţi?
Oh, bine, pentru că nu mai e mort.
Da.
S-a întors în oraş astăzi.
Soţia lui era să facă atac de cord.
Îmi imaginez.
Cred că i-a povestit
despre cum şi-a înscenat propria moarte.
Nu ştiu.
Se pare că vorbesc, totuşi.
Din ceea ce am auzit, nu şi-a dezamăgit fiul încă.
Oh, voinica fata.
Mulţumesc pentru băutură.
Şi pentru că mă ajuţi
cu Leon.
Şi că ai stat cu mine.
Şi m-ai salvat.
- Nu-i de mirare că sunt atât de obosit. - Cum spui tu.
M-ai pleznit peste fund?
Nu, nu. Probabil a fost o fantomă.
Super. Acum trebuie să merg la baie.