10.000 de persoane de culoare pun oraşul ăsta în mişcare.
Ce anume vrei să spui?
Pune-i cu botul pe labe, altfel o să vedeţi voi...
- Pe 4 iulie, voi toţi... - Şi soţul meu?
- Fiul meu e mort. - Iei câte ceva de la toţi.
Nu dai nimic înapoi, în afară de un curcan de Crăciun.
Îmi privesc acum tatăl... E un om mic şi nevolnic.
Când eram mic, îmi părea uriaşul din "Jack şi Vrejul de Fasole".
Acum nu-mi mai poate face rău.
- Cine eşti? - Frieda Short, de la parter.
- Unde e... soţia mea? - S-a dus după lapte praf.
Te-am fugărit cinci luni.
Ce cauţi aici? E secţia mea. E biroul meu!
Sunt asistenta procurorului din cazul lui Enoch Thompson.
De acum încolo, putem câştiga nelimitat.
- Ce propui să facem cu Nucky? - Va intra la închisoare.
- Ucide-l! - N-o să meargă.
- Ce mare lucru? - E doar un bătrân.
Sun la Chicago. Trimitem un italian cu trenul.
- Începem să câştigăm serios. - Dă telefonul ăla!
Sunt datele strânse de 16 luni despre Nucky Thompson.
De la contrabandă cu băutură până la crimă.
Când terminăm, vei pleca şi nu vei sufla o vorbă niciodată.
Sunt agent federal! Departamentul de Justiţie!
Rămâneţi, calmi, la locurile voastre!
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Un meci pe cinste, nu?
- Ce meci? - Dempsey - Carpentier.
Meciul încă n-a început.
Tăticul mănâncă primul.
- Te simţi bine? - Da.
Îmi pare rău.
- Nu prea pot dormi. - Nu mă mir.
Stigmatul.
Ai grijă să fie protejată.
Nu-mi mai strânge mâna prea multă lume.
- Peste tot merge greu. - Dar tu pari ocupat.
- Cum se simte "Commodore"? - Nucky...
Nucky pe naiba! Când aveai de gând să-mi spui despre atac?
- Sunt doctor. Am privilegii. - Serios?
În baza permisului procurat de mine,
cel care-ţi bagă lunar, în buzunar, câte o bătrână în plus?
Şi ăsta e un privilegiu, Carl. Ţi-l pot lua foarte uşor.
- Nucky, îmi pare rău! - Data viitoare...
Mă întrebam, când termini, dacă o poţi consulta pe Emily.
- Ce a păţit? - Are febră şi nu mănâncă.
Normal.
- Nu uita cine-ţi sunt prietenii! - Ne vedem săptămâna viitoare.
Îmi puneţi răbdarea la încercare. Ajunge!
- Veniţi! - Tată, te caută cineva!
- Ce vrea? - Şeriful Thompson?
- Da? - Cine naiba eşti?
Sunt Dick Halsey, asistentul lui Esther Randolph.
- Cine? - Asistenta procurorului districtual.
- Corect. - Ce s-a întâmplat?
- Nu-i nimic. Cu ce te pot ajuta? - Ţi-am lăsat mesaje la birou.
E vârf de sezon turistic. Vin oamenii pe la convenţii.
Eşti chemat să depui mărturie pentru o anchetă în curs.
- În baza unui mandat? - Ce porcărie mai e şi asta?
- Tată? - Vii în casa mea?
- Ticălosule! - Te puteam aresta, dle!
Mandatul e doar un gest de curtoazie profesională.
- Pleacă naibii de aici! - Ce vrei de la fiul meu?
- Bunicule! - Dumnezeule!
- Eli! - Tată!
Tată...
Angela, răspunde la telefon!
Eşti aici? Drăcia dracului!
- Bună! - Princeton, eu sunt.
În sfârşit! De ce m-ai evitat?
Nu-ţi datorez bani şi nu mi-e frică de tine.
De ce te-aş evita?
Patru mesaje până să mă suni... Tu cum i-ai zice?
- Că-s ocupat. Ce vrei? - O explicaţie.
Prietenul tău de la Chicago a ajuns la morgă!
- Odihnească-se în pace! - Atât ai de zis?
- Nu mă pricep la epitafuri. - Lasă glumele, Al!
Avea o treabă de făcut.
Pe care trebuie s-o faci tu, cu luni bune în urmă!
Nu asta e ideea. Ai garantat pentru tipul ăsta.
- Nucky e încă în viaţă? - Acum dai vina pe mine?
Chiar n-ai caracter!
- Ce naiba să... - Jimmy!
- Princeton? - De când stai acolo?
- Poftim? - De mult. Mergem pe plajă.
- Ange! - Ce naiba ai zis?
- Al. - Ce se întâmplă?
Trebuie să închid.
- La naiba! - Cine era?
- Darmody, din Atlantic City. - Ce voia?
Nimic. Nu ştiu. E haos pe acolo.
Mă întâlnesc cu Remus.
Primim o livrare. Romulus n-a putut ajunge.
E partenerul lui?
Să-ţi dau un sfat:
Nu ştiu ce ai de împărţit cu Darmody...
- John, ai înţeles greşit... - ...şi nici nu-mi pasă.
Dar, orice ai face, îţi spun o chestie...
Nu te băga şi nu fi tâmpit!
George, cum te simţi?
Are febră 37,5.
Sună-mă dacă îi creşte febra, dar mă îndoiesc că o va face.
Poate a mâncat ceva alterat?
S-a extenuat duminică, la lac.
Circulă un virus. Nu-ţi face griji.
Urcă în maşină!
Katy! Doamnă.
- Acum mănâncă aici? - Bea doar o cafea, doamnă.
- Du copiii la Lilian, te rog. - Hai! Veniţi amândoi!
La naiba!
- Unde te duci? - Mă văd cu avocatul.
- Nu poate veni aici? - Întâlnirea e cu procurorul federal.
- Nu-mi place că ieşi afară! - Owen va fi nedezlipit de mine.
Dacă îţi fac griji, îl iau pe Eddie şi Owen poate rămâne aici.
Nu-i nevoie.
- Îţi pregătesc micul dejun? - Nu, mersi. Mănânc ceva la birou.
Alo? Da.
Îmi pare rău.
Era June, soţia fratelui tău.
Tatăl tău a murit.
Bine.
Voi... mânca la birou.
Intră!
- Ingrid, aşa te cheamă? - Sigrid.
- O iau eu. - El trebuie să fie...
Camera ta e prima de pe hol. Acolo vei dormi, cu copilul.
- Sigur e comodă. - Bucătăria.
Baia e în spate.
Un Victrola pentru muzică... VV80, ultimul model.
Frumos! Îmi place să cânt.
- Ai întrebări? - Care e salariul?
Casă şi masă şi 18 dolari pe lună.
Da, e bine.
Înţelegi că vei lucra şapte zile pe săptămână?
Am nevoie şi de zile libere.
O duminică pe lună.
Vei pregăti toate mesele copilului din timp.
Da, sunt o bucătăreasă excelentă. O să-ţi fac tocăniţă de peşte.
- Nu-i nevoie. - Foarte bine.
Găseşti tot ce-ţi trebuie în dulap.
- Cum o cheamă pe fetiţă? - Abigail.
N-o pupi de rămas-bun?
Dulce Abigail, tăticul te iubeşte mult!
Bravo, băiete!
Dacă păstrăm cota de pariuri şi el se înscrie pe final?
- E neobişnuit, dar nu-i ilegal. - Îi spuse păianjenul muştei.
Şi tu ai întins câteva capcane.
- AR. - Charlie, Meyer.
- Salutaţi-l pe Max Hirsch. - Bună, băieţi!
- Mă bucur să vă cunosc. - Sunt încântat.
Max îl antrenează pe Sidereal. Va alerga la Aqueduct pe 4 iulie.
Încă nu.
- Vom mai vorbi, de acord? - Tu vei vorbi şi eu voi asculta.
Cum merge treaba?
Nu prea bine, dar e plăcut să ieşim la soare.
Te poţi bronza mai ieftin decât alegând cai perdanţi.
Nu-mi spune... Ultimul meu cal încă e în cursă.
Ce se aude din Philadelphia?
Afacerile merg ca de obicei, din ce ştiu.
Joi vine o livrare de la Bill McCoy.
Nucky Thompson e încă în viaţă, aşa că până nu auzim altceva...
Ai idee ce s-a întâmplat cu Thompson?
Cine ştie?
- Cică s-a certat cu frate-său. - Serios?
Eu m-aş fi gândit la James Darmody.
Darmody nu-i în stare.
Ai aflat asta în pat, Charlie?
Cu maică-sa? Am terminat-o cu ea.
- Ce-i? - Bălegar.
Dar la ce te poţi aştepta când faci afaceri într-un grajd?
Evaziune fiscală, pariuri, delapidare de fonduri statale,
mită, jocuri de noroc, prostituţie...
diferite încălcări ale Legii Volstead.
- Am călătorit şi fără bilet! - Modificăm ulterior plângerea.
Eşti ca o ceapă, dle Thompson. Cu cât jupuim mai multe straturi...
Prefer să mă văd ca pe o anghinare. Apropo, acuzaţiile sunt nefondate.
Asta nu-i o discuţie oficială.
Dacă împingi discuţia către o înţelegere cu procuratura...
Nu te obosi. Sunt nevinovat, dnă avocat...
complet şi fără echivoc.
Să discutăm despre faptul că ai fost împuşcat?
Putem găsi subiecte mai plăcute.
Nu eşti curios să afli cine vrea să te ucidă?
Sunt curios cine m-a împuşcat. Lista de duşmani e prea lungă.
Îl cunoşti pe John Torrio de la Chicago?
- Nu. - Ba da.
- Atunci de ce mă mai întrebi? - Pe asasin îl cheamă Vito Scalercio.
Locuia într-o clădire închiriată de un asociat al lui Torrio.
- Alphonse Capone. - Apropiaţii tăi, prietenii...
Se pare că ei vor să te ucidă.
- Atunci arestează-i! - Asta am de gând să fac.
Şeriful, prefecţii...
Pe unii i-am chemat deja la interogatoriu.
- Am dreptul să văd stenogramele. - Sigur. Unele sunt chiar fascinante.
- Dna Schroeder... - Partenera mea.
Da. Cum v-aţi cunoscut?
Iar pui întrebări cărora le ştii deja răspunsul.
Poate nu ştiu aşa de multe pe cât crezi.
Vrei să-ţi fac eu treaba?
Ştiu să-mi arăt recunoştinţa.
Apropo, dl Lathrop ţi-a salvat viaţa.
S-ar cuveni să-i mulţumeşti.
Nu mai mişca! Stai locului!
Mulţumesc!
- Ai grijă! Aşteaptă! - Acum putem coborî?
- Trage-o mai jos, surioară! - Poftim?
- Ai fusta prea scurtă! - Pentru ce?
Aşa e legea, doamnă!
Fusta nu poate fi cu mai mult de 18 cm deasupra genunchiului.
- Chiar se măsoară. - Ce fel de oraş e acesta?
Îţi scriu o amendă şi o să afli.
Frumos! Să fie pe numele de Molly Fletcher!
- Deci nu eşti de pe aici? - Abia am venit de la San Francisco.
Nu te-au primit cu braţele deschise.
- Zece dolari. - Poftim? N-am atâţia bani!
Atunci o să dormi la închisoare.
- Hai, cred că glumeşti! - Frumos!
Acum ademeneşti golanii de pe plajă.
Să se holbeze cât vor. Se cheamă "genunchi", băieţi!
Care-i problema?
Refuză să se îmbrace decent şi nu plăteşte amenda.
- Chiar vrei să mergi la închisoare? - Doar sunt un pericol public!
Dle poliţist, îmi pare rău. Verişoara mea e glumeaţă.
Dacă mă laşi să plătesc eu amendă, o s-o din departe de belele.
Chiar ai face asta, verişoară?
- Se poate? - Cum vrei. Zi-i să fie decentă!
- Nu! - Haide!
Stai jos, dragă!
De ce ai făcut asta?
- Angela. - Louise.
Nu Molly?
Molly Fletcher e un personaj dintr-un roman pe care îl scriu.
- Scumpetea asta e a ta? - E fiul meu.
- Tommy, salut-o pe Louise! - Bună!
Bună şi ţie!
- Deci eşti scriitoare? - Da.
Tu ce faci când nu naşti îngeraşi de-ăştia?
Încă încerc să mă hotărăsc.
Deci acum e vina mea?
Succesul are mai mulţi taţi, dragă. Ratarea e orfană.
Munya!
Bun venit!
Ăsta e micuţul.
- Încântătoarea ta soţie? - De fapt, sunt mama lui.
- Dar mulţumesc frumos! - Ce femeie frumoasă!
James avea dreptate. Eşti fermecător.
E un băiat bun.
Vă las să vorbiţi despre afaceri.
- L'chaim. - Pentru cei căzuţi.
Deci? Nucky Thompson...
Ar trebui să citesc despre asta în ziare!
Eu de acolo am aflat.
Chiar trebuie să ne prefacem, ca nişte copii?
De ce nu? Tu spui mereu că sunt un băieţel.
Pentru că un bărbat se ţine de cuvânt!
Ţi-am dat 5.000 de dolari şi n-am primit alcoolul.
- Încă nu am făcut rost de el. - Şi ai o căsoaie ca asta?
E a tatei, nu a mea.
Odată a venit în măcelărie un tip cu un cerb.
Voia să-i tai capul pentru şapte dolari.
M-am oferit să tranşez animalul:
carne de vânat, cârnaţi, pulpe...
Cerbii sunt kosher?
Mă gândeam la Moş Crăciun, la renii lui.
Dar gunoiul ăla nu era interesat de carne.
L-am întrebat cum a ucis cerbul.
Mi-a zis un prieten l-a împuşcat ca el să rămână cu trofeul,
un cap atârnat pe perete.
Doar de atâta ucizi? Ca să te lauzi prietenilor
că ai ucis un animal frumos?
Am mâncat carne de vânat, dacă asta vrei să ştii.
Văd, micuţule.
Şi te-ai ascuns în spatele tăticului când a apăsat pe trăgaci.
A adormit.
Condoleanţe pentru tatăl tău.
- Oamenii mor. - Asta e tot ce ai de zis?
- Ce ai prefera? - Nu-i vorba despre asta...
Mă prefac toată ziua, Margaret. Trebuie să o fac şi cu tine?
Nu.
- Ce se va alege de noi? - Te-ai întâlnit cu procurora?
Ştie despre tine, despre noi...
despre afacerile mele.
- Deci vei intra la închisoare? - Nu ştiu.
- Eu voi fi închisă? - Sigur că nu! Nu fi prostuţă!
N-ai greşit cu nimic, Margaret. Nu voi lăsa să păţeşti nimic.
Astea-s două lucruri diferite. Chiar merită toate astea?
Cât timp mai poţi sfida soarta până să fii ucis?
Ar trebui să mă plec în faţa unor ticăloşi lacomi
doar pentru că vor ce am eu?
Nu eşti lacom să lupţi pentru asta cu preţul vieţii tale?
Eşti viu. Ne avem unul pe altul.
Nu simţi niciodată că Dumnezeu ne trimite un semn?
Ştiu un banc.
Un tip care se îneacă se roagă lui Dumnezeu să-l ajute.
Un salvamar vine spre el. Tipul îi zice:
"Nu, mersi! Mă va salva Dumnezeu."
Apoi trece o barcă. Refuză.
Apoi, un vapor cu aburi. "Nu, Dumnezeu mă va salva!"
Tipul se îneacă într-un final, ajunge în Rai
şi-l întreabă pe Dumnezeu de ce nu l-a salvat.
Şi Dumnezeu zice: "Ţi-am trimis două bărci şi un salvamar."
"La ce naiba te aşteptai?"
Nici măcar nu zâmbeşti?
M-aş amuza mai mult dacă nu te-aş şti îngrijorat.
O voi scoate la capăt, Margaret, vei vedea.
Amândoi o vom face.
- Acum fumezi? - Acum?
N-ai mai fumat până acum.
De ce te-ai însurat cu mine, Jimmy?
Pentru că te iubesc.
Aşa te minţi singur?
- E aşa cum ţi-am spus. - Dar nu-i adevărat.
Te-aş putea întreba acelaşi lucru.
Pentru că avem un copil împreună.
Asta aştepta lumea de la mine. Pentru că m-ai presat.
- Ce romantic! - Sunt sinceră, Jimmy.
Îţi cer doar să nu mă minţi nici tu.
- Nu te-am minţit, Ange. - Nu mi-ai zis nimic.
Nu ştiu unde pleci.
Vii acasă la ore ciudate,
uneori şi zile mai târziu, cu sânge pe haine.
Dumnezeu ştie unde te duci şi ce faci.
Vând băutură.
Ce-i cu asta?
Ai încercat să-l ucizi pe Nucky Thompson?
Da.
N-am vrut, dar am făcut-o.
- De ce ai face una ca asta? - Trebuia să intre la închisoare.
Tata şi Eli m-au abordat toamna trecută.
Nucky trebuia să pice şi noi să preluăm afacerea.
- Îl iubeai. - Nu-i aşa cum pare, Ange.
E complicat. Nu trebuia să iasă aşa.
Mi-am tot propus să pun piciorul în prag,
apoi m-am implicat tot mai mult...
Nu voiai să moară, dar ai fost de acord?
Da.
Ce te-a făcut să te răzgândeşti?
Mama.
Îţi mulţumesc că ai vorbit cu mine.
Dle Thompson, invitaţii dv. sunt înăuntru.
Bine. Fă-mi un serviciu.
În trei minute, mă va căuta FBI-ul.
- Sunt urmărit. - Bine.
- Spune-le că am plecat cu Eddie. - Sigur.
- Ne aşteptăm să fim atacaţi? - Sunt în plus...
Sunt făcute pentru război. Am 3.000 în pivniţă.
Cine s-ar fi gândit că kaizerul se va da bătut aşa de repede?
Măgarule!
- Nucky. - Dle Thompson.
Mulţumesc că ai venit. Îmi cer scuze pentru condiţii.
- Mai bine să vorbim în privat. - Cum te putem ajuta, Nuck?
Ţine-i sub control pe idioţii care lucrează pentru tine.
Vito Scalercio?
- N-am auzit de el. - El m-a împuşcat, John.
Înainte să-l împuşte FBI-ul, locuia în clădirea omului tău.
- Poftim? - Al Capone.
Ştiam eu că pune ceva la cale.
Puţoiul ăla a vorbit cu Jimmy Darmody al tău.
- A venit la mine acum câteva luni. - Al?
Nu, dl Darmody. Voia să-mi vândă băutură.
- Şi abia acum îmi spui? - În ziua de după arestarea ta.
- Oricum, l-am refuzat. - Şi Luciano?
Lansky? Poţi garanta pentru el?
Că nu-s în clica lui Darmody? Nu, nu pot.
Dar unul dintre oamenii lui Waxey Gordon
a fost ucis luna trecută, în timp ce îţi livra băutură.
Mi s-a zis că unii încercau să fure marfa.
- Căţeluşului i-au dat colţii! - Ce o să faci cu el?
- Tu ce ai face, John? - L-aş ucide pe ticălos.
Sunt sub urmărire. FBI-ul e cu ochii pe mine.
Atunci cazi la înţelegere cu ei. Retrage-te undeva!
Cu ce? Am băgat toţi banii în afacerea cu terenuri.
Nu face nimic.
- Poftim? - Trebuie să mişti în front!
- Nu face nimic. - E atacat, Arnold.
Cu atât mai mult, trebuie să aibă răbdare.
Am făcut bani, dle Thompson, din jocuri de noroc.
Uneori fac 20 pariuri, alteori niciunul.
Uneori trec săptămâni şi luni, pentru că nu am pe ce să pariez.
Aşa că aştept, plănuiesc, îmi drămuiesc resursele.
Şi, când văd o ocazie care merită,
pun totul în joc.
Veniţi! Faceţi cunoştinţă cu Patricia Patrick,
jumătate bărbat, jumătate femeie!
- E bărbat sau femeie? - Doamne!
N-o supăraţi sau el vă sparge nasul!
Aş vrea un Club Sendviş.
Un amic al meu mănâncă limbi.
- Vreau nota, vă rog! - E din partea casei.
- Poftim? - Poliţiştii mănâncă gratis.
Suntem agenţi federali şi e împotriva regulamentului.
- Aşa-i. - Eram doar prietenoşi.
"Malum in se".
- Domnule? - E în latină.
Înseamnă "un rău în sine".
- Cum e crima. - Întocmai.
În vreme ce "malum prohibitum" e un rău dictat de reguli.
Adică dacă am accepta un praz gratis.
Corect. Sau să se vândă whisky.
- Poţi spune şi asta. - Tu ce ai zice?
- Pot fi sincer? - Nici nu mă aştept la altceva.
Când am intrat în FBI, eram convins că facem ce trebuie.
Dar, după o vreme, fiind tot mai greu să impunem legea...
Ar trebui să plecăm.
- Ce-i aici? - Doar o casă. Haide!
Scuză-mă! Vreau să aud.
- Îi cunoşti? - Sunt artişti.
- Localnici. - Parcă abia te-ai mutat aici.
Da. Prietenul meu, Arthur, e pe aici, pe undeva.
La o petrecere, luna trecută, un tip a făcut o sculptură în nisip.
Era Iisus pe cruce, cu două capete.
- De ce avea două capete? - Nu orice are o explicaţie.
M-ai visat seara trecută?
Am visat un şarpe violet. I-am tăiat capul cu un topor.
Bucăţile s-au făcut cai şi am fugit călare pe unul.
Era vorba despre penisul meu.
Mereu e vorba despre el. Salut-o pe Angela!
- Arthur e dansator de step. - Dansăm, draga mea?
- Poate mai încolo! - Nu te băga, scumpule!
Nu-i nimic, Cookie. Aici nu ne remarcă nimeni.
Patru... Doi, trei, patru.
"Mare agitată. Mergi înapoi trei zile."
E rândul tău, scumpule!
Unu. Southampton.
- Unde-i asta? - În Anglia.
Ca să ajungi acolo, baţi cale lungă peste ocean.
- Tu ai fost acolo, mami? - Da.
De acolo a plecat vasul meu când am părăsit Irlanda.
Şi eu voi face asta.
Voi naviga pe o corabie mare, ca Sinbad, deasupra valurilor!
- Să nu ţi se facă rău de mare! - Nu.
E rândul tău, unchiule Nucky!
Unchiule Nucky?
Aş vrea să începi să-mi spui "tată".
- Ţi-ar plăcea, Teddy? - Da.
Şi tu, puştoaico!
- E rândul tău să muţi, tată. - Aşa e.
Nucky.
- Ce cauţi aici? - Şi eu am dreptul să fiu aici.
- Sunt doar surprins. - Că nu-s eu în sicriul ăla?
N-am avut nicio legătură cu asta.
Dar nici nu i-ai oprit.
Agenţii FBI au venit după mine.
Luni veniseră la mine acasă, cu un mandat.
De ce nu l-ai trezit?
Copiii n-au de ce să îl vadă aşa.
Unchiul Clary.
Poftim?
Fratele mamei, unchiul Clarence.
I-au făcut priveghiul la mătuşa Ann. Te-au pus să îl pupi.
- Poftim? - Erai îngrozit.
Trei Crăciunuri ai făcut isterii când a trebuit să mergi acolo.
Nu credeam că te voi găsi aici aşa devreme.
De asta am venit.
Mă mir că ţi-ai făcut apariţia.
Am venit pentru mama şi pentru Susan.
Acum sunt împreună.
În Rai?
Chiar dacă ar exista, chiar crezi că ticălosul ăla ar fi acolo?
Era chiar aşa de rău, Nucky?
Abia îmi amintesc.
E clar că ai uitat lucruri esenţiale din copilărie.
M-am descurcat. La fel ca tine.
Orice ar fi făcut, a scos bărbaţi din noi, nu?
- Şi ce înseamnă asta? - Suntem regii oraşului, Nucky.
"Noi" nu suntem nimic, frate. Şi el poate să ardă în Iad!
Ăsta eşti tu, băiete. Inimă neagră.
- Nu eşti în stare să ierţi. - Maturizează-te, frăţioare!
Şi asumă-ţi şi tu, în sfârşit, răspunderea pentru ce faci.
Voi aştepta livrarea pe strada New York.
Clifford Lathrop? De la Enoch Thompson.
Am primit o livrare. Vino să descărcăm marfa!
"Eşti minunată! Mulţumesc că mi-ai salvat viaţa."
Dle Thompson!
Mulţumesc că m-aţi primit.
- Sigur. Vrei ceva de băut? - Mersi, nu. Nu stau mult.
Ultimele luni au fost dificile, dacă nu mai rău, pentru toţi.
S-au făcut ameninţări, s-au aruncat acuzaţii.
Am putea s-o ţinem tot aşa,
dar aşa am confirma ceea ce am venit să vă spun:
că viaţa e uimitor de scurtă.
Tata a murit luni. Sigur ştiţi acest lucru.
Îmi pare rău... să aud asta.
Condoleanţe.
Moartea tatei şi pericolul de moarte în care m-am aflat recent
m-au pus pe gânduri.
N-am nevoie de asta şi nici n-o mai vreau.
Am parte de iubirea unei femei cumsecade
şi de plăcerea de a creşte doi copii minunaţi.
Am destui bani să mă retrag...
sau voi avea, când voi vinde nişte proprietăţi.
Când voi scăpa de problemele legale, asta am de gând să fac.
Voi aţi clădit acest oraş, acum îl veţi căpăta înapoi...
Atlantic City şi tot ce înseamnă el.
Am vorbit deja cu primarul Baden şi vă va susţine complet.
Te retragi din postul de trezorier?
Da. Şi aveţi cuvântul meu că nu vă voi sta în cale.
Alegeţi pe cine vreţi ca succesor al meu.
Nucky!
- Noroc! - Şi ţie, James!
A venit dl White.
- Voiai să mă vezi? - Chalky.
- Ce bei? - Ca de obicei.
- Al tău unde e? - După toate astea, beau mai puţin.
Pentru viitor!
Sună bine, dar nu-s sigur că eu am unul.
Vei trece peste asta, Chalky. Ascultă de avocatul tău.
Nu vorbesc despre proces, ci despre oamenii mei.
- Îşi pierd încrederea în mine. - Despre asta şi voiam să vorbim.
Vor dreptate? E vremea să le-o oferim.
Vrei să omor nişte oameni din Klan?
Eşti mai deştept decât atât. Ai putere, Chalky...
Putere economică. Ai zis că oamenii tăi te susţin.
Mii de negri care pun oraşul în funcţiune... ceva de genul ăsta.
- Da. - Atunci fă-o.
- Declară grevă. - În toiul sezonului turistic?
Ai paraliza oraşul.
Ar costa o avere şi tu ai toţi aşii.
- Sigur asta vrei? - Nu-mi mai pasă.
În 30 de minute nu va mai fi problema mea.
E vremea.
Scuză-mă, Chalky! Mă duc la o conferinţă de presă.
"Într-o conferinţă de presă ţinută în această după-amiază,"
"care va schimba peisajul politic din Atlantic City,"
"controversatul... trezorier regional Enoch Thompson"
"s-a retras din funcţie, începând din acest moment."
"Controversat"... Adică terminat!
"Citând recentele probleme cu legea ale lui Thompson,"
"primarul l-a numit pe James Neary, din circumscripţia patru,"
"ca succesor interimar al lui Thompson."
Felicitări, dle trezorier!
- Bravo, băiete! - Mulţumesc!
Jim face cinste!
Am reuşit amice! Puterea e a noastră.
Felicitări!
Şi tu vei avea partea ta, mă auzi?
Tot ce ţi-ai dorit vreodată va fi al tău!
Dacă dorinţele ar fi cai, cerşetorii ar fi călăreţi.
Îţi cumpărăm alt costum şi rezolvăm cu masca aia.
- O să te aşezi la casa ta... - Trebuie să vorbim.
Uite-l! Să mă plec în faţa regelui!
Dacă tot eşti acolo, jos, ce-ar fi să mă pupi în fund?
- Munya! Ce te aduce aici? - Eu? Să ratez o sărbătorire?
- Trebuie să vorbim. - Imediat, bine?
- Discurs! - Să auzim.
Vreţi un discurs? Bine, o să ţin unul.
Nu cu mult timp în urmă,
majoritatea dintre noi am stat în această cameră
şi am ascultat promisiuni goale de la Nucky Thompson.
Aşa-i!
Dar am învăţat că vorbele goale nu aduc nimic bun.
- La fel ca Nucky! - Lasă-mă să termin, Mickey!
Tatăl meu, "Commodore", avea o viziune:
un regat la ocean, ridicându-se din nisip!
Şi eu am o viziune:
să fac parte din acel regat şi din Curtea regală.
E o eră nouă, războiul s-a încheiat. Învingătorii iau prada!
Pentru Prinţul James! Fie să aibă domnie lungă!
S-a spart un bec la bucătărie.
O pun pe fată să-l schimbe în zori.
Acum mă duc la culcare.
Nu sta prea mult! A fost o zi plină.
- Voi mai sta puţin. - Noapte bună, doamnă!
- Sunt norocos, Owen. - Nu te contrazic.
- Trebuie să vorbim despre ceva. - Domnule?
Unde erai în ziua când am fost împuşcat?
Cum ţi-am zis, dle, îmi pare rău.
M-am întâlnit cu o cunoştinţă şi nu ştiu cum a trecut timpul.
Sigur.
Cunoştinţa asta a ta era din Irlanda?
Nu prea înţeleg ce-mi spui.
Ba ştii bine despre ce vorbesc.
Owen, n-ai abandonat niciodată cauza pentru care lupţi.
De asta eşti aici, nu-i aşa? De asta ai rămas la Atlantic City.
Da.
Vreau să stabileşti o întâlnire cu John McGarrigle, la Belfast.
- Domnule? - Plecăm imediat.
Spune-i că vreau să-i propun ceva.
Într-o săptămână, două, vom reveni în afaceri.
Îmi trebuie doar băutură.
Te-am auzit de prima oară. Ce naiba te-a apucat?
Nu-mi place aştept când vreau să vorbim.
- Deci? - Fratele meu.
- Ce-i cu el? - E mai deştept decât tine.
E mult mai periculos.
- Vorbeşte în numele tău. - Încerc să te ajut, puştiule.
- Nu-l subestima! - Du-te naibii, Eli!
- Ai venit să-mi spargi petrecerea? - Da, de asta am venit!
- Ce plan ai? - Care plan?
Ca să faci rost de băutură. Al are pe cineva.
- Capone de la Chicago? - Îl are pe Remus de la Cincinnati.
Primeşte alcool de la guvern.
- Putem intercepta transporturile. - Frumos!
- Pe el de ce naiba l-ai adus? - Pe Manny?
- E de treabă. - E o pacoste.
- Îi datorezi bani. - Serios?
Îmi aminteşte de asta la fiecare cinci minute!
Aşa-i, muistule! Despre tine vorbim!
Ţi-am zis că eşti un găozar, pui de lele jidan ce eşti!
În locul tău, aş tăcea din gură.
- Ce? - Nu l-aş face "jidan".
- Eu nu m-aş lega la cap cu el. - Pentru că eşti prietenul lui.
- Poftim? - Coboară!
- Nu te aud. - Coboară! Hai la petrecere!
Bine! Coborâm imediat!
- A căzut? - E teafăr?
- Cineva l-a împins. - Dumnezeule!
Cineva l-a împins!
E teafăr?
Iar are febră.
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro