Noul meu antrenor e bun.
Căsătorit. Da.
Mereu întâlnesc tipi căsătoriţi.
Ce e cu asta? Oh, haide!
Oh, Doamne. Chiar trebuie, Mama?
E în regulă.
Da, sigur.
Un furnizor bun.
Şi amuzant.
Ascultă, mama.
Omul ăsta nu există în New York.
Da.
Da, în tot New Yorkul. Crede-mă, am căutat.
De ce nu vii aici să...?
Oh, Doamne!
Mamă, te sun eu înapoi.
Toată lumea ştie că nu poţi să faci
la stânga pe bulevardul 5 între 7:00 şi 7:00.
Stai puţin, Al. Şi după aceea eşti blocat
pe bulevardul 9 până să apuci să o iei în sud.
Ce? Ce tonalitate? Educ pe cineva.
Când îţi iei autorizaţia de taximetrie...
Îmi pare rău. Ce ai spus?
vino apoi şi stai de vorbă cu mine.
Pentru cultura ta generală am condus un taxi,
şi am făcut-o mai bine decât...
Hei, hei tu... să ţi-o bagi în...
Frumos.
- Foarte original. - O zi bună.
Al, încă eşti aici?
Unde eşti, mai exact?
Sunt în faţa unui club în centru.
Sunt aici mai mult ca să încerc să o văd pe mătuşa Edie.
Mătuşa Edie?
Ce a mai făcut?
Nu ştiu. Eu...
Am văzut doar că era în oraş pentru câteva zile,
şi mă gândeam să-i arăt portretul lui Jonathan,
să văd dacă îl recunoaşte.
Bine, dar dacă voi două ajungeţi la mansardă
la "Patru Anotimpuri" să jucaţi Battleship cu B.B. King
Şi era Keith Rhards, apropo.
Când termini cu reuniunea de familie,
avem un cadavru în Woodside...
intersecţia dintre 64 şi Roosevelt.
Am înţeles. Trebuie să plec. Urează-mi noroc.
Sigur.
Edie? Edie!
Oh, Iisuse. Carrie.
E totul în regulă cu mama ta?
Da.
Bune. Mulţumesc lui Dumnezeu. Vreau să spun...
Atunci ce faci aici?
Am văzut în ziar că eşti în oraş.
- Da. - Şi am vrut să trec pe aici.
De fapt am asta... Ştii tu,
trebuie să ne întâlnim toate.
Vreau să spun, o să fie dea dreptul grozav, dar asta...
E un moment nepotrivit. Da.
Bine, ce spui de diseară? Vreo şansă...?
Aş vrea eu. Am o cină cu şefii executivi de la Sony.
Şi apoi o să mergem să vedem o formaţie de blues
pe Main Line.
O să fii în oraş weekendul ăsta?
Am putea să mergem să o vedem pe mama.
Nu. Plec vineri.
Altfel...
Da, trebuie să plec.
- Da... - Da.
- Ar trebui să... - Bine, dragă.
- Bine. Da. - Carrie?
Arăţi minunat.
Chiar arăţi minunat. Mi-a părut bine să te văd.
- Şi...şi eu. - Sună-mă.
Da, te sun.
Minunat?
- Da, cred că pot să văd asta. - Eşti amabil.
Se pare că mătuşa Edie nu prea s-a schimbat.
Era o maniacă absolută, şi... şi
când am adus vorba să mergem să o vedem pe Alice,
e ca şi cum i-aş fi sugerat canalul radicular, şi ea o iubeşte pe mama.
Şi, presupun că nu i-ai arătat portretul, nu?
Glumeşti? Ar fi trebuit să te trimit pe tine.
Te-a plăcut mereu.
Nu, ce i-a plăcut a fost fundul tău.
Vecinii o ştiu că Amy O'Malley.
Stătea în 3B.
Părinţi erau plecaţi.
E junioara la St. Bennet.
Din tot ce am auzit, ei un copil bun.
A căzut de pe acoperiş?
3B nu prea aduce aşa ceva.
- Sinucidere? - Probabil.
Se pare că a ucis-o căzătură.
Şi nu sunt alte semne de traumă, dar...
- Dar astea? - Da, exact.
Le are peste tot. Nu sunt de la impact.
Cam seamănă cu nişte răni defensive.
Să luăm mâinile.
S-a luptat cu cineva.
- L-ai acoperit? - Părinţi sunt pe drum.
Avem vreun martor?
- La următorul caz, Al, promit. - Ai promis şi ultima dată.
O avem pe femeia căreia îi aparţine maşina,
dar nu a văzut nimic.
- Unde e Roe? - E pe acoperiş.
Ce ai?
Urme de zgârieturi.
Presupun că sunt de la faţa noastră.
Spatele ei e pe margine, încearcă să se împingă cu picioarele,
tocul ei a fost târât pe perete cam până aici.
Hai să vedem dacă se potriveşte cu pantofii victimei.
I-am găsit iniţialele gravate pe peretele de aici: A.O.
"Amy O". Şi mai sunt mulţi de K.S. se pare.
Vecinii spun că e un loc unde îşi petrec timpul adolescenţii.
Eşti bine?
Da, eu doar...
Ştii, victima e de aceiaşi vârstă ca băiatul meu,
şi nu aş putea să-ţi spun unde e Spence acum.
- Sună-l. - Prefera să-i dau un mesaj.
Locuri în primul rând.
Hai să organizăm o cercetare.
Dacă nimeni nu a văzut ce s-a întâmplat,
au văzut-o pe Amy aici sus în alte zile.
Poate au pus-o cu cineva.
Şi să verificăm crimele pasionale din zonă,
să vedem dacă există vreo legătură.
Hei, băieţi?
Părinţii sunt aici.
O să mă ocup de vecini.
Deci, când ajunge Amy acasă de obicei?
Astăzi e... miercuri?
Da.
Amy ar fi plecat de la şcoală
la 1 şi un sfert.
Miercuri are ziua pe jumătate.
Vine acasă.
- Singură? Cu un prieten? - Singură.
Merge la St. Bennet.
E la câteva străzi.
Dar de obicei, îşi face temele în primul rând.
Mă scuzaţi că vă întreb asta,
dar când aţi vorbit ultima oară cu fiica dumneavoastră?
La micul dejun.
Am mâncat toţi împreună.
E în regulă.
Cum părea în dimineaţa asta?
În ultimele zile?
La fel ca întotdeauna.
Era un copil cu picioarele pe pământ.
Nu şi-a făcut ea asta, ştiu asta.
Apoi... nu pot să mă gândesc
la nimeni care să vrea măcar să-i facă rău.
Fiica dumneavoastră are un telefon mobil?
Da.
L-am văzut în bucătărie.
- Vi-l aduc. - Mulţumesc.
A câştigat
concursul la şcoală cu aia
în clasa a şasea.
E impresionant.
Iubea oamenii.
Să-şi imagineze viaţa lor.
Ea... se gândea la ea însăşi
că fiind banală, şi e un artist atât de minunat
şi scriitor.
Păstra un jurnal?
Întotdeauna. Îl avea mereu.
E în regulă dacă mă uit peste el?
Ar fi fost cu ea.
- Da. - Ar fi trebuit să fiu aici,
ştii? În mod normal sunt acasă la ora asta.
Dar...
lucrează la acoperişul de lângă noi, şi...
Nu puteam suporta fumul, aşa că am plecat de acasă.
Fir-ar el să fie de fum.
Locuri în primul rând.
Să vedem ce a prins cameră.
Ce ai?
Să-ţi arăt.
Cineva a fost aici.
Vorbea de locuri în primul rând.
Se pare că avem un martor pe undeva.
Sau un criminal.
Hei, Edie, sunt Carrie.
Oh, bine.
Nu, mă întrebam doar dacă vrei să bem o cafea
între întâlnirile tale cât încă eşti în oraş...
Aş putea venii oriunde.
Da.
Bine, grozav.
Între strada 46 şi 7. Ne vedem...
Alo?
La revedere.
Uită-te la asta.
Ea e Amy.
- Pare fericită. - Da.
Detectivi.
Sunt Adam Collier. Sunt decanul studenţilor.
Eu sunt detectiv Castello. Aceasta e detectiv Wells.
Poţi să-mi spui Carrie.
Şi el e părintele Anselm.
- E maestrul nostru. - Detectivi.
Părinte, mulţumim că ne-aţi permis să venim.
Ştim că e un moment dificil.
Ce tragedie oribilă.
Toată comunitatea noastră e devastată.
Am strâns elevii pe care mama lui Amy i-a menţionat.
Pe aici.
Departamentul tehnic a găsit urme pe acoperiş
până aici.
doar cu câţiva paşi înainte în plus decât am găsit noi.
Şi încă nu am găsit
locul de unde a căzut Amy peste margine.
Spun că e posibil
să fii mers mai departe
şi să nu mai lase urme.
Dar amprente?
Am găsit câteva pe radio
şi pe cutia de mâncare, dar nu le-am găsit în baza de date.
Mă duc să mă întâlnesc pe administratorul locului
care i-a angajat pe tipi. - Da, încă încercam
ceilalţi copii care ar fi putut
fi pe acoperiş cu regularitate.
Am dreptate, nu? Trebuie să fie ale cuiva
celelalte iniţiale "K.S."
Mike şi Carrie sunt la şcoală acum.
Dar jurnalul pe care îl ţinea Amy?
Dacă mama ei are dreptate, îl avea cu ea pe acoperiş.
E o posibilitate mare că criminalul să-l fi luat.
Ar putea să însemne că e îngrijorat în legătură cu ce e acolo.
E cineva pe care Amy îl cunoaşte, atunci.
I-am verificat telefonul?
Facem asta acum.
E un lucru ciudat în legătură cu asta...
înainte să-l predau, am observat
că nu prea dădea mesaje.
E cam ciudat pentru un copil de vârsta ei, nu?
Da, doar dacă nu cumva le-a şters pentru că ascundea ceva.
Ocupă-te de înregistrările telefonice.
Nina, Medicină Legală.
Vreau să ştiu ce era în sistemul lui Amy... droguri, alcool...
Da, spune că suntem la rând şi că ne iubeşte.
E Mishkin?
Trimite-i o duzină de gogoşi...
cu glazură de arţar.
Fă-l să ne iubească şi mai mult.
Deci...
nu bea, nu se droga şi nu intre în probleme?
Vreunul dintre voi îşi petrecea timpul cu ea pe acoperiş?
Toţi.
Ce făceaţi acolo?
De obicei doar vorbeam.
Asta e tot ce făceam.
Dar iubiţii?
E cineva căreia îi plăcea de Amy, poate cineva care,
pentru care ea nu simţea la fel?
Ascultaţi, ştiu că e foarte dificil, bine?
Dar aveam nevoie de ajutorul vostru.
Gregory,
e ceva ce vrei să-mi spui?
Nu e vorba că nu vrem să ajutăm,
dar Amy nu avea niciodată probleme
cu oamenii sau...
Era doar foarte de treabă.
Era de treabă cu toată lumea.
Are dreptate.
Amy era doar un copil foarte bun
şi un prieten minunat.
Foarte săritoare.
Întreab-o pe Katie.
Ce spui, Katie?
E ceva ce vrei să-mi spui despre Amy?
Când Amy s-a rănit la glezna şi a trebui să renunţe la gimnastică,
chiar s-a descurcat
Părea că devenise misiunea ei să o susţină pe Katie.
Îmi pare rău, Katie,
nu am vrut să fac totul mai rău.
Mulţumesc tuturor.
Mulţumesc, băieţi.
Mulţumesc, Hannah. Ai grijă.
Hei, Katie, lasă-mă să te ajut.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Îmi pare rău că a trebuit să te punem să treci prin asta.
Ştiu că e imposibil.
Îmi pare rău că nu am fost de prea mare ajutor.
Te-ai descurcat bine.
Mulţumesc, Kenny.
Kenny? Credeam că numele lui era Gregory,
şi crede-mă, ţin minte totul.
Da, e...Greg Smith.
Îl mai cheamă şi Kenneth, aşa îi place să fie numit.
K.S... iniţialele de pe acoperiş.
- Pare un copil bun, nu? - Cel mai bun...
generos, inteligent, şi un violonist foarte talentat.
Mulţumesc.
Lucrările lui Amy, aşa cum mi-ai cerut.
Apreciez.
Mama lui Amy spunea că ţinea mereu un jurnal.
- E vreun...? - Da, îl ţinea la ea de obicei.
Era o fată minunată, minunat de creativă.
O să fim de veghe.
Îmi pare rău, detectivi, suntem ocupaţi să organizăm o înmormântare.
Treceţi pe la birou dacă aveţi nevoie de ceva.
Deci presupun că trebuie să aflăm
unde era Kenny ieri după-amiază.
E mereu violonistul.
Ce ai găsit?
Scrisul lui Amy.
Sunt...sunt cam îndrăgostit de ea.
Îi schimba pe toţi copii de la şcoală
în diferite animale.
În asta,
nu îşi poate auzii gândurile de la sunetul găinilor
care cotcodăcesc despre cine e cel mai popular.
E puţin cam George Orwell.
Animale de fermă?
Porcii?
E din cauză că am faţă de prost?
Unde e reparatorul meu de acoperişuri, Roe?
Administratorul mi-a spus că avea doar
un singur muncitor pe acoperiş ieri
la momentul crimei lui Amy.
Ruben Lobato.
Are chiar şi asigurare socială
Doar că adevăratul Ruben Lobato, cu aceeaşi asigurare,
a murit acum trei ani.
Deci e ilegal
Vorbiţi cu restul echipei şi cu cine la angajat.
Cineva ştia ceva despre Ruben al nostru.
Tocmai am vorbit cu o doamnă care are
un salon lângă magazinul de muzică O'Malley.
Spunea că părinţii, Erin şi Sean,
s-au certat destul de rău noaptea trecută
şi că Amy era subiectul.
Băieţi, am o pistă în înregistrările telefonice ale lui Amy.
- Scuze, Mike. - Continuă.
Acum două săptămâni dădea telefoane
la Paternitate Planificată
Crezi că era însărcinată?
- S-ar putea. - Nu sunt tocmai multe
fete catolice care să fie în situaţia asta.
Clar ar putea explica ceartă.
Vorbeşte cu Paternitate Planificată.
Bine. O să sun şi la Medicină Legală,
să aflu dacă era gravidă sau dacă a născut recent.
Hei, dar copilul Smith de la şcoala de la Amy,
cel cu inţialele de pe acoperiş?
Nu, şi-a petrecut timpul acolo
dar se pare că era la repetiţii cu orchestra
la momentul crimei.
Nu e niciodată violonistul.
Ascultă asta.
E dintr-o poezie pe care a scris-o Amy.
" El a venit, îmbrăcat în întuneric, părul ud de stele.
"I-a spus să-şi acopere ochii, să uite cine era el pentru ea.
Acum ea poartă o sarcină secretă."
Nu am fost chiar aş la literatură engleză,
dar înţeleg partea cu sarcina.
"Să uite cine era el pentru ea.
Îmbrăcat în întuneric."
Nu era un iubit.
Poate un tată care se furişă în camera ei noaptea.
Cum l-am anunţat
pe Sean O'Malley cu vestea
că Amy a fost ucisă? - La telefonul de la magazin.
Luă o livrare.
Nu, stai puţin, oamenii de la magazinul lui
spuneam că a fost plecat ieri de la prânz.
Nu îmi place unde duce asta.
Aşteaptă puţin "un secret...
sarcina, darul greierului şi ritmul lui irezistibil.
Tatăl lui Amy e toboşar.
Făcea aşa tot timpul cât l-am interogat,
ca şi cum nu putea să se oprească,
ca şi cum era irezistibil.
Hai să aflăm unde era Sean de fapt
când fiica lui a căzut de pe acoperiş.
Am auzit-o de câteva ori.
Nu în capul meu.
Vocea ei...
din stradă.
Chiar m-am întors la geam.
Eşti sigură că nu vrei să-l sun pe Sean?
E doar până la magazin.
Nu, e în regulă.
Deci lucrează azi?
Ştiu. Face orice numai să nu pună mâna pe sticlă
Obişnuia să bea.
Munca îl ajută să reziste.
Dar e curat acum?
De câţiva ani.
Erin, trebuie să-ţi pun o întrebare grea,
deci nu o voi lua pe ocolite.
Amy a dat nişte telefoane la Consultanţă Parentală de pe mobil.
Era vreo şansă să fii fost însărcinată?
Doamne, nu.
Amy nu petrecea deloc timp cu băieţii.
Bine, dar dacă ar fi vreo posibilitate,
orice posibilitate să fi fost însărcinată,
ai idee cine putea fi tatăl?
Mă asculţi?
Ţi-am spus, fiica mea nu era însărcinată.
Deci ceartă pe care ai avut-o cu Sean la magazin...
nu era în legătură cu Amy?
De unde ştii despre asta?
Vecinii.
De asta întrebi
de Sean, de ce nu-l chemi aici?
Uite, se furaseră nişte bani de la magazin.
Sean a crezut că putea să-i fi luat Amy.
A întrebat-o, ea a negat.
De ce vorbim despre familia mea?
E un criminal în libertate.
Înţeleg asta.
Îl vom prinde pe oricine a făcut asta, dar avem nevoie de ajutorul tău.
De ce a crezut Sean că Amy a furat?
Acum câteva săptămâni...
lipseau câţiva bani din geanta mea.
Amy a recunoscut că i-a luat.
Nu a spus de ce i-a luat, dar mi-a făgăduit
că nu erau pentru a cumpăra droguri sau ceva de genul ăsta.
Acum câteva săptămâni a sunat la Consultanţă Parentală.
Ar fi trebuit s-o întreb de ce avea nevoie de bani,
dar n-am făcut-o.
Acum trebuie să trăiesc cu asta.
Deci ascultă asta.
Poliţia s-a dus să-l aducă pe tata, Sean O'Malley.
Prea multă muncă pentru astăzi.
- Nu are semnal. - Serios?
Da, am încercat să sun.
Nu s-a dus doar după cafea.
Ce face soţia?
E devastată, se învinuieşte.
Ştiu cum e.
Da. Vii?
Trebuie să merg s-o văd pe Edie, vreau să se uite la desen.
A fost de acord să ne vedem, aşa că...
Deci aţi vorbit?
Vreo 10 secunde. Nu ştiu,
vine în oraş, iar eu n-am mai văzut-o
de un an, nu m-a sunat să-mi spună
că va fi aici, eu doar...
- Trebuie să-mi dau seama de tot. - Păi, du-te.
Bine, mulţumesc.
Carrie, ce...?
M-ai lăsat să aştept
la restaurant o oră, aşa că m-am gândit
să vin aici.
Ori asta, ori să apar la spectacolul tău de diseară,
cu o pungă de roşii.
Păi, îmi pare rău, eu...
Eram dintr-o şedinţă în altă şedinţă şi...
Şi ai uitat, nu?
Nu.
Nu, sigur că nu.
Schimb managerii, da şi e o nebunie.
Dar intră.
Să vorbim despre "una din zilele astea".
Aştept alt telefon în orice minut.
Edie, eşti bine?
Pentru că te-ai comportat cam ciudat.
Cum adică sunt ciudată?
Spectacolul cere multă energie, ştii...
Am un spectacol.
Mereu sunt ciudată.
E... ştii cum e, ai fost în culise.
Da, de obicei,
dacă nu apari undeva, dai un telefon.
Nu am numărul tău.
Nu ai numărul meu în telefon?
În chestia asta? Urăsc chestia asta.
Edgar m-a pus să-l iau.
Deja mi-am şters jumătate din agendă.
Îmi pare rău, nu am memoria ta.
Ascultă...
Mi-am amintit lucruri
în legătură cu ziua în care Rachel a fost ucisă.
Era un bărbat în pădure.
L-am desenat.
I l-am arătat mamei.
Crede că numele lui poate fi Jonathan.
Vroiam să ştiu dacă îl recunoşti.
Ştii, e amuzant,
tipul ăsta cam seamănă cu Jonathan Reese...
tipul cu care a ieşit mama ta înainte să-l cunoască pe tatăl tău.
- Serios? - Păi... da, dar...
Jonathan Reese a murit înaintea lui Rachel,
într-un accident de maşină.
Eşti sigură?
Nu cred că mă înşel, scumpo.
Îmi pare rău.
Nu, e...
Mersi că te-ai uitat.
Deci pleci vineri?
Nicio şansă să ajungi s-o vezi pe mama, nu?
Îmi pare rău, promit că voi merge s-o văd
cât de repede pot.
Da. Dar am fost groaznic de ocupată
în ultimul timp şi...
Schimb managerii.
Sunt foarte entuziasmată.
Da, tu tocmai...
Trebuie să răspund.
Sigur.
Mă bucur că te-am văzut, Carrie.
Alo?
Bună!
Deci, Erin O'Malley crede că soţul ei caută
pe cineva pe nume Jared Raines.
Cine naiba e Jared Raines?
Sean i-a spus că e boboc la Garfield High.
Erin a spus că atunci când Sean a ajuns acasă
şi a auzit că Amy ar fi putut fi însărcinată,
a spus că e vina copilului ăstuia, Raines şi a plecat.
A spus încotro?
Am luat legătura cu mama lui Raines
şi a spus că Jared joacă fotbal pe 5th Street.
Să mergem.
- Hei! Sean! - Hei!
- Suficient! - Lăsaţi-mă!
Ia-o mai uşor!
Nenorocitul mi-a omorât fiica!
Când ai auzit de la soţia ta că Amy era însărcinată,
ai venit imediat acasă la Jared Raines.
Dar, toată lumea spunea că nu există niciun băiat în viaţa lui Amy.
Deci de unde ai dedus că băiatul Raines e tatăl?
Acum ceva vreme, Amy a scris ceva despre cum a cunoscut
un băiat la Bal, cum şi-au făcut de cap.
Nu am crezut că au ajuns aşa departe.
Deci, ai citit asta în jurnalul ei?
Poate că e jalnic...
Să mă uit în jurnalul ei...
Dar alţi părinţi au pagina de Facebook unde să verifice.
Lui Amy nu-i plăceau lucrurile astea.
Când ai primit telefonul despre Amy, unde erai?
De ce întrebaţi?
Nu sunt suspect, nu?
I-ai spus detectivului la telefon că erai la magazin?
În regulă...
Uite...
Aş prefera ca Erin să nu ştie asta.
Depinde despre ce e vorba.
Am fost la şedinţe în ultimii doi ani.
A mers foarte bine.
Am mers regulat... Adică, în fiecare săptămână.
Acum o lună, am lipsit.
Era o filmare târzie la Vanguard
şi aveam de muncă şi mi-a mers cam rău.
Mi-am triplat şedinţele de atunci.
Soţia mea ştie când merg de obicei.
Dacă află că am lipsit...
A spus că dacă mă apropii de o sticlă din nou, s-a terminat.
Alte 10 persoane
ar putea spune că mă aflam acolo când am primit telefonul.
Poţi da nişte nume?
Se presupune că e anonim.
O să fac rost de nume.
Am raportul medical.
Eşti gata? Amy O'Malley nu era însărcinată.
Cam târziu pentru Jared Raines.
Da, nu numai că Jared nu a lăsat-o însărcinată,
ci abia o cunoştea.
Nu înţeleg.
Scria ceva despre faptul că se juca cu el.
Da, dar nu-l cunoştea? Explică asta.
- Aş vrea să pot. Unde am rămas? - Să vedem.
Da.
Bine.
Avem o informaţie despre tipul de pe acoperiş, Ruben.
Lucrează part-time
făcând livrări la o florărie din Upper East Side.
Trebuie să fie o mulţime de florării în Upper East Side.
Începe să cauţi.
Sean, fiica ta nu aştepta un bebeluş.
- Cine spune asta? - Medicul care a examinat-o.
Doamne.
Ascultă-mă, Sean. Avem nevoie de ajutorul tău, da?
- Cum? Ce pot face? - Ai citit jurnalul lui Amy.
Ai spus că l-a cunoscut pe Jared Raines la o petrecere,
dar el a spus că nu a auzit niciodată de ea.
Ţin minte numele.
A spus că s-au cunoscut, au dansat, a sărutat-o.
Ce, crezi că asta nu s-a întâmplat?
Cred că Amy nu era fericită să fie ea însăşi,
că avea nevoie să fie altcineva
şi putea face asta, în jurnalul ei.
Cineva la care ea aspira, pe care îl iubea, admira...
Crezi că scria...
despre o prietenă?
Probabil.
Dar eşti singura persoană care a citit jurnalul,
aşa că am nevoie să te gândeşti la orice
ne-ar putea ajuta să aflăm cine e prietenă.
Nu ştiu, doar l-am răsfoit de câteva ori.
Haide, Sean, ajută-ne.
Orice. Orice îţi vine în minte.
În regulă, era...
Era o parte pe care n-o înţelegeam.
Poate, dacă ceea ce spui tu e adevărat...
Era o parte în care ea era o pasăre... o pasăre de aur.
Trăia într-o lume de aur.
Şi erau cai de aur
şi putea zbura cu ei.
Şi într-o zi, ea...
a căzut din cer şi nu a mai putut zbura.
Credeam că era doar poetic spus.
O pasăre de aur care a căzut...
te duce oriunde.
Nu mai putea zbura.
Asta e tot ce ştiu.
Nu, e destul.
Păr lung, blond.
Păr de aur. Nu Amy.
Prietena ei, Katie Monaghan, starul de la gimnastică,
care se întâmplă să nu mai poată zbura.
După operaţie.
Orice s-a întâmplat cu glezna lui Katie,
a fost făcut secret din "ordinile doctorului".
Avea o vânătaie pe mână şi un semn
care putea fi făcut de la un anestezic.
Probabil Katie a fost cea care s-a încurcat cu Jared Raines.
Deci Amy scria despre viaţa lui Katie, nu a ei?
Da, ea era starul de la gimnastică, populară printre băieţi, însărcinată.
Nu chiar atât de normală.
Trebuie să aducem "pasărea de aur" aici.
L-ai sunat pe fiul tău?
Are practică. E un copil ocupat.
Mike, lasă-i un mesaj.
Am găsit florăria unde lucrează tipul de pe acoperiş.
Petale în Parc. Roe şi cu mine ne ducem acolo.
Bravo.
Ne vedem după.
Carrie, acela era tatăl lui Katie Monaghan.
Va veni cu Katie şi un avocat imediat.
Bravo, apropo.
Păi, vom vedea.
Lasă-mă să ghicesc.
Mătuşa Edie.
Alo?
Sigur.
Bine, ne vedem acolo.
Pa. Interesant. Dintr-o dată,
vrea să ne vedem şi nu am idee de ce.
Sau poate ştiu.
Vremea asta...
Mereu îmi aminteşte de începutul de septembrie din Westcott Beach.
Tatăl tău ne ducea acolo sus.
Uneori eram sigurele persoane de pe plajă.
- Ţii minte? - Da.
Sigur că da.
Da şi ne uităm la apusuri, vorbeam despre băieţi.
- Da. - Mă simţeam matura.
Ei bine, erai.
- Mereu ai fost puţin agitată. - Am moştenit asta de la tine.
Erai sălbatică. Nimeni altcineva avea o mătuşă
care călătorea în jurul lumii cu cântăreţi de blues,
cântând în încăperi micuţe, pline cu fum...
Mă scuzaţi, sala de spectacole din Amsterdam are o capacitate
de 450 de olandezi,
iar asta înseamnă o mulţime de olandezi.
Îmi e dor de acele zile de septembrie.
Îmi amintesc de toate.
Dar ieri...
dimineaţa asta...
Ai ghicit, nu?
- Să ghicesc ce? - Haide, Carrie.
Ţin minte suficient încât să ştiu că-ţi datorez scuze.
Adică, când ai apărut,
am uitat complet că făcusem planuri.
Nu mai aveam niciun gând.
De asta am fost atât de ruşinat şi jenat
şi furios şi eu...
- Am fost îngrozit. - Ştiu.
Ascultă, e normal să uiţi.
Nu, nu e normal. Am mai văzut asta.
Acest monstru, acest hoţ de vieţi.
L-am văzut luându-i
o parte din sora mea în fiecare zi.
Ştii, n-am avut copii.
În toate locurile în care am fost
şi toţi bărbaţii pe care i-am iubit şi...
Şi am iubit destul...
Ei sunt tot ce am.
De asta nu pot merge s-o văd pe Alice.
Nu pot suporta.
Ascultă, nu...
Nu ştii cu siguranţă.
Da. Nu ştii. Ai fost la doctor?
Nu, dar ştiu ce va spune.
- Bine, dar nu ştii. - Nu...
Dar în orice caz, nu contează ce se întâmplă,
sunt mereu lângă tine, bine?
Mulţumesc.
Şi ştii că ai fost lângă mama ta.
Haide.
Mă duc să o văd pe mama mâine,
- dacă vrei să vii. - Nu, Carrie.
Gândeşte-te la asta. Atât vreau să spun.
Ruben, corect? Ruben Lobato?
Miroase bine aici.
A liliac, nu?
Ştii că fac parte dintr-o familie de măslini?
Eu, din nou.
Cred că avem o cutie de prânz care-ţi aparţine, amice.
Nu am omorât fata.
Dar am văzut cine a făcut-o.
Bine, deci Ruben spune că lucra
când o fată care se potriveşte cu descrierea lui Katie a apărut pe acoperiş
şi începe să se certe cu Amy.
Dar, se pare că pleacă Katie.
După 20 de minute, apare un tip.
Ai vreo descriere?
Caucazian, brunet. Înălţime medie.
Nu şi-a dat seama cam ce vârstă are.
El şi Amy se certau. Cearta devine fizică.
Ruben se duce să-i despartă...
- Urmele. - Doar că n-ajunge prea departe
înainte ca tipul s-o împingă pe Amy peste margine.
Ruben nu vrea ca cei de la imigraţii să-i facă probleme, deci dispare.
Adu nişte fotografii.
Poate îl identifică pe tip.
Voi doi aţi avut nişte probleme?
Despre ce?
Amy a furat nişte bani de la părinţii mei.
Tatăl ei a suspectat-o
şi ea era foarte îngrijorată că va intra în probleme.
A furat bani? Asta nu sună a Amy O'Malley.
De ce crezi că ar fura bani?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Cred că clientul meu a răspuns la întrebare.
Katie...
vrei să le spui de ce a făcut-o Amy,
sau vrei să spun eu?
Se va afla până la urmă,
deci ori îi spui tu tatălui tău, sau o voi face eu.
Să-mi spui ce?
Eram însărcinată.
Scăpasem de el.
Ce?!
Făcusem avort cu o vineri în urmă.
Tu şi mama eraţi în Boston.
Amy m-a ajutat să fac rost de bani să plătesc.
Cât timp m-ai minţit?
Aveam 8 săptămâni.
De ce a furat Amy bani să plătească avortul tău?
Nu vroiam ca părinţii mei să afle.
Ce prietenă bună a fost Amy.
De ce vă certaţi pe acoperiş?
Vroia să spun de ce a furat banii.
Nu vroia să-şi mintă părinţii.
Reprezenta o ameninţare pentru tine?
Nu am omorât-o eu.
Când am plecat, Amy era în viaţă.
Dar ai spus şi altcuiva, nu-i aşa?
Cine era tatăl, Katie?
Ce contează?
Pentru că poate a văzut-o pe Amy că pe o ameninţare.
Amy te adoră, nu?
Trebuie să fii fost foarte bine să ai o asemenea prietenă.
Nu e prea târziu să fii acea prietenă specială despre care a scris.
Nu e prea târziu
să ne arăţi cât însemna ea pentru tine.
Ajută-ne.
Cine era tatăl?
- Nu mai am nimic de spus. - Haide.
Se pare că am terminat aici.
Nu înţeleg
cum îl poate proteja după ce i-a omorât prietena.
Nu crede că el a făcut-o.
E destul de evident, nu?
Nu şi când eşti îndrăgostit.
Deci spunea că avea două luni.
Să vedem dacă putem afla
cu cine se vedea acum două luni.
Află de la prietenii lui Katie.
Acum două luni.
Excursia de la biologie a fost acum două luni.
Erau în camping la lac.
"Par umed cu stele"
Adam Collier era însoţitorul.
"A uitat cine era el pentru ea..."
"O povară secretă..."
"Harul greierului
este ritmul sau incredibil."
E Collier.
El e tatăl.
Recepţionistul de la şcoală a spus că Collier tocmai a plecat.
Da. Mersi.
Compania de telefoane a primit o notificare
de la telefonul lui Collier, intersecţia 14th cu Euclid,
acum câteva minute.
E în drum spre casă O'Malley.
Înapoi la locul crimei?
Ce face acolo?
Se duce să ia jurnalul.
E singura dovadă a relaţiei lor.
Dar nu scrie nimic despre Collier în jurnal.
Sean O'Malley l-a citit. Ne-ar fi spus.
Da, dar Collier nu ştie asta.
Crede că jurnalul ne conduce la Katie.
Probabil crede că asta îl implică pe el.
Crezi că mai e acolo?
Amy cade de pe acoperiş,
Collier nu va rămâne acolo să citească jurnalul.
Nu poate fi prins cu asta,
aşa că îl ascunde înainte să părăsească clădirea.
Dar de ce se duce după el acum, dintr-o dată?
Nu ştie că îl căutam.
Poate ştie.
I-a dat mesaj.
I-a spus că îl urmărim.
Nu ştie dacă avem jurnalul său nu.
Să mergem.
Nina, Roe, duceţi-vă pe acoperişul clădirii familiei O'Malley.
Blocaţi scările.
Mike, du-te în spate.
Tu eşti cu mine.
Stai. Se îndreaptă fix spre tine.
Nu pare că are jurnalul încă.
Se opreşte lângă o unitate.
Nu văd.
E în spate.
Jurnalul trebuie să fie acolo.
Bun, ai liber. Haide.
S-a dus în partea opusă.
Ţine-l!
Stai pe loc!
Ţine-l!
S-a terminat, Adam.
Ridică-te.
Ţi-am spus că era pe acoperiş.
E rândul tău, dragă.
Îmi pare rău. Da, bine.
Aştepţi pe cineva?
Nu, cred că nu.
Bună.
Intră.
El e prietenul tău?
Vrei să te joci?
E destul loc.
Mi-ar plăcea.
De ce nu jucaţi voi
şi eu voi sta pe margine de data asta, bine?
Bine.
De ce nu începi tu?
Vârsta înaintea frumuseţii.
Subtitrarea: Deys Scott/Miss Monnyy upload CrystyGye