- Nu arăta atât de îngrijorată. - E treaba mea.
- Nu, nu este. Tu eşti o gospodină. - Da, deşteptule?
Îmi vezi casa prin jur?
O gospodină.
- Nu au o mamă. - Poate e în altă parte.
Poate că a fost mâncată.
Totul e mâncare pentru cineva.
THE WALKING DEAD Sezonul 2, Episodul 6
Traducerea şi adaptarea: Ionuţ666 şi Felixuca
Sincronizare DVDRip: Florin C, titrări.ro
www.niftyteam.com Comentarii pe www.tvblog.ro
Ai putea ieşi în evidenţă mai mult de atât?
Poftim, distracţie plăcută.
- Încerci să-mi cumperi tăcerea cu fructe? - Sigur că nu. Avem şi pastramă.
Poţi să-mi spui de ce tatăl tău are un hambar secret plin de zombi?
E înfricoşător. Ştii asta, nu-i aşa?
- Ai încredere în mine, bine? - Nu mă pricep să mint.
Nici poker nu pot juca. Seamănă prea mult cu minţitul.
Trebuie să păstrezi asta doar pentru tine.
Trebuie, te rog.
- Dale, poftim nişte piersici! - Mulţumesc.
- 'Neaţa. - 'Neaţa.
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Nu s-a întâmplat nimic. De ce mă întrebi?
Bună.
Nu-i chiar atât de grozavă, dar...
- Nu are poze? - Regret. Mă simt ca naiba.
Da, amândoi.
Nu mă aştept să mă ierţi, dar dacă pot face ceva...
Încercai să protejezi grupul.
Te iert.
Dar, dacă mă mai împuşti o dată, ai face bine să te rogi să fiu mort.
Ce a spus Rick?
Nu i-ai spus?
Bine, dar trebuie. Eşti gravidă.
Ai nevoie de vitamine, medicamente şi o pernă pufoasă.
Poţi să iei partea mea.
Dragule, nu vreau mâncarea ta, aşa că mănâncă.
Trebuie să mănânci. Eşti prea slabă.
Dacă nu-l laşi pe Rick să aibă grijă de tine,
cineva trebuie să o facă.
Vreau să-ţi ţii gura. În regulă? Te rog.
Omul cu piersicile!
Pârâul curge spre sud, pe lângă ferma pe care a găsit-o Daryl.
Poate că Sophia scăpat păpuşa acolo şi curentul a dus-o în aval.
Crezi că a luat-o pe drumul ăsta şi apoi s-a îndreptat spre nord?
- Da. Ce e în direcţia aia? - Un ansamblu rezidenţial.
S-a început construcţia cu zece ani în urmă.
Fă o incursiune acolo după ce termini cu instrucţia.
Eu o să rămân de pază aici, dar ia pe cineva cu tine.
După ce s-a întâmplat cu Daryl,
nu vrea să fie nimeni singur. Rămânem în perechi.
Aştept sugestii pentru un partener.
Vezi cum se descurcă la tras cu arma şi apoi alege.
Mulţumesc.
- Binoclul meu. - Da.
Bine, pa.
Am vrea să venim şi noi la instrucţia cu arme de astăzi.
Hershel s-a exprimat destul de clar.
Nu pot să vă includ pe niciunul fără acordul lui.
Nu-i convine, dar a consimţit.
Otis era singurul care ştia să folosească armele.
Acum că s-a dus, trebuie să învăţăm să ne protejăm.
Tatăl ei a înţeles rostul în asta.
Fără supărare, dar o să-l întreb şi eu pe Hershel.
Frumoasă pălărie, puştiule.
- Care-i treaba? - Vreau să mă înveţi să trag cu arma.
Poţi să mă înveţi?
Depinde de părinţii tăi.
Poţi să vorbeşti cu ei? Pe tine o să te asculte.
Vom vedea, bine?
Arată-mi ce ai acolo.
- Cum naiba s-a întâmplat asta? - E vina mea. L-am lăsat în rulotă.
Mi-a spus că vrea o staţie, l-ai trimis pentru una.
Aşa că, pe lângă toate astea, a şi minţit.
Unde i-a fost capul?
Vrea să înveţe cum să tragă. M-a rugat să-l învăţ.
Nu e treaba mea, dar îl ajut cu plăcere. E decizia voastră.
Nu mă simt liniştită ştiind asta.
Nu mă face să fiu cea cu care nu se poate discuta. Rick!
- Ştiu, am şi eu grijile mele, dar... - Nu e niciun "dar". Tocmai a fost împuşcat.
- Abia şi-a revenit şi el vrea o armă? - Mai bine decât să-i fie frică de ei.
Avem arme aici pentru un motiv.
Ar trebui să înveţe să le mânuiască în siguranţă.
Nu vreau ca fiul meu să umble cu o armă.
Atunci, cum poţi să-l aperi? Nu-l poţi lăsa fără protecţie.
E mai în siguranţă aici decât va fi vreodată.
Ascultă, tot ce-mi spui are sens, dar nu e bine.
Nu m-am simţit bine nici când a mers după tine în pădure.
Trebuia să fi spus ceva. Ar fi trebuit să-mi urmez instinctul.
Se maturizează, slavă Domnului.
Va trebui să începem să-l tratăm mai mult ca pe un adult.
Atunci, trebuie să se poarte ca unul.
Nu e îndeajuns de matur să poarte o armă.
Nu o să mă joc cu ea, mamă. Nu e o jucărie.
Îmi pare rău că te-am dezamăgit, dar vreau să o caut pe Sophia
şi vreau să apăr tabăra.
Nu o pot face fără o armă.
Shane e cel mai bun instructor pe care-l ştiu.
L-am văzut învăţând copii mai mici decât Carl.
Îl vei lua în serios şi te vei purta responsabil.
Dacă aud de la cineva din tabără că nu te ridici la aşteptările noastre...
Nu te va dezamăgi.
Da.
Dacă vrei să faci asta, atunci să asculţi de Shane.
- Bine, tată. - În regulă? Fii atent.
Vii?
Trebuie să-l ajut pe Dale la curăţarea bujiilor de la rulotă.
Mi-a spus că mă învaţă mecanică. Ar trebui să-l caut.
M-ai găsit.
Învaţă repede.
Ce ai zis de bujii?
- Vrei să-mi spui care e treaba? - Eşti bătrân şi ştii multe.
Aşa că...
Dacă ţi-aş spune ceva ce ar trebui să ştii...
Glenn, nu mai fi teatral. Spune ce ai de zis.
Sunt zombi în hambar şi Lori e gravidă.
Haide, omule. Nu mă lua cu figuri de gangster.
Bună treabă.
Nu te descuraja. Vei atinge ţinta până la urmă.
Cine a spus că nu mi-am atins ţinta?
Încearcă-l pe ăsta. E mai greu.
Vei avea un echilibru mai bun şi are capacitatea magaziei dublă.
Eu aş spune că s-a prins cum merge.
Eu spun că e pregătită pentru clasa de avansaţi.
S-ar putea să-ţi folosească după ce ne întoarcem.
Sigur, de ce nu?
- Cum l-ai simţit? - Îmi place că e mai greu.
Te-ai hotărât să nu ne părăseşti.
Te-a făcut ceva să te răzgândeşti?
- L-am atins. - Frumos foc.
Nelly cea nervoasă?
- Şi-a găsit drumul spre casă? - Am găsit-o în grajd azi-dimineaţă.
Îmi plac ogoarele tale. Am făcut o plimbare lungă dimineaţă.
Am ajuns lângă hambar.
Am auzit gemetele.
E regretabil.
Sunt sigur că ai motivele tale pentru care păstrezi secretul.
Am văzut transmisiunea înainte să o oprească,
am văzut frica fără sens, atrocităţile, ca incidentul de la fântâna mea.
- Am terminat un zombi. - Aţi omorât un om.
Dacă ai urmărit aceeaşi transmisiune pe care am urmărit-o eu,
atunci i-ai văzut pe zombi atacând şi omorând. Sunt periculoşi.
Şi paranoia schizofrenică e periculoasă, dar nu-i împuşcăm pe cei bolnavi.
Cu tot respectul, eşti izolat de realitate.
Dar eu am văzut oameni la care am ţinut
cum au murit şi au înviat, dar nu mai erau oameni.
Soţia şi fiul meu vitreg sunt în grajdul ăla.
- Sunt oameni. - Îmi pare rău.
Lasă-mă să te ajut.
O să vorbesc cu Rick. E un om bun.
Putem face hambarul mult mai sigur ca să fie toată lumea în siguranţă.
Hambarul e sigur.
Păstrează asta doar pentru tine dacă vrei să mă ajuţi.
Rick este un om cu conştiinţă, dar poţi garanta pentru toţi cei din grup?
Bună ziua.
Am înţeles că băiatul tău s-a descurcat bine.
N-a fost aşa de rău.
Fii recunoscătoare că n-ai o fiică.
Dacă lucrurile ar fi atât de simple, cum ar fi doar să împuşte...
Carl are parte de asta mulţumită ţie.
Şi sunt pe vecie recunoscătoare pentru ce-ai făcut şi ospitalitatea ta.
O să ne revanşăm.
Vă mulţumesc, dar Carl se simte mai bine şi îmi imaginez că veţi pleca curând...
La Fort Benning din câte am auzit.
- N-ai atins-o. - Ţinta e prea mică.
E o prostie. Cu jumătate de oră în urmă,
te-am văzut nimerit o ţintă în centru de la şapte metri.
Nu se mişca.
Crezi că un zombi va sta pe loc pentru tine?
Concentrează-te şi încarcă, încearcă din nou.
Te-a scos din sărite?
Haide, fato, eşti înconjurată de zombi.
Sunt în pădure. Au intrat în rulotă.
O să ai nevoie de mai mult decât o amărâtă de şurubelniţă.
- Nu mă mai bate la cap. - Eşti prea emotivă.
Trebuie să te deconectezi. Scoate vina, frica de a fi supărată.
Exact, pentru că tu eşti atât de calm.
Ai văzut? Pot fi scos din sărite.
Aş putea fluiera "Dixie" şi să-mi ating ţinta întotdeauna.
Dar tu, Dumnezeule, tragi ca o fetiţă.
Stai acolo şi îndreaptă-ţi pistolul.
Îndreaptă-l ca şi cum ai face cu degetul. Nu te gândi la asta.
Vorbesc despre memoria musculară, fetiţă...
Memoria musculară.
Dă-i drumul, împuşcă-l pe nenorocit!
Vine după tine! E la trei metri în faţa ta!
E la doi metri... E la un metru!
Chiar acolo e zombi-ul care a prins-o pe Amy.
Împuşcă-l pe nenorocit! Împuşcă-l!
Hershel se aşteaptă să plecăm?
- Mai ştie cineva? - Încă nu.
- Voiai să-mi spui şi mie? - Sigur.
- Când? De cât timp ştii? - Nu de mult. Nu trebuie să-ţi faci griji.
Cum te aştepţi să nu-mi fac griji? Avem adăpost aici,
mâncare, apă şi medicamente.
Am vorbit cu Hershel. Nu e ceva bătut în cuie.
El crede că e. Trebuie să-l convingem.
Oamenii încep să se acomodeze. Vor fi devastaţi.
Ştiu şi lucrez la asta.
Poate pot vorbi cu el şi să-l conving.
No, lucrurile sunt şi aşa delicate. Cel mai bun lucru pe care-l putem face
este să-l lăsăm pe Hershel în pace pentru o vreme.
Nu te uita la mine aşa.
Cum?
Ca şi cum ai fi speriată. Ca şi cum n-ai avea încredere în mine.
Îi pot suporta pe toţi ceilalţi, dar nu şi pe tine.
Nu înţeleg cum ai putut să-mi ascunzi aşa ceva.
Carl abia şi-a revenit şi Sophia s-a pierdut.
Daryl şi T-Dog sunt răniţi. Cum putem să plecăm aşa?
Nici eu nu vreau, dar dacă trebuie să plecăm,
voi face tot ce-mi stă în putere să mă asigur că tu şi Carl sunteţi bine.
Ne vom descurca.
Bine.
- Hai, lasă-mă să te duc eu. - Pot merge pe picioarele mele.
Încerc doar să-ţi deschid ochii, să-ţi dai seama
cum e când treaba se împute.
- Acum îţi ceri scuze? - Am sărit calul pomenind-o pe Amy.
- Da, îmi cer scuze. - Uneori eşti un nemernic.
Da, recunosc. Uite ce...
Am o pistă despre Sophia. Mă duc să verific.
Hai cu mine, să mă aperi!
Şi soţia mea a fost gravidă.
A pierdut sarcina şi apoi n-am mai încercat.
Îmi pare foarte rău.
Cel mai bine îmi amintesc
ce greaţă îi provoca mirosul de carne prăjită.
Şi ei îi plăcea carnea dar, cu sarcina...
De Ziua Recunoştinţei, când am gătit curcan...
n-a putut sta în casă două zile până ce s-a dus mirosul,
biata de ea.
Glenn ţi-a zis?
La ce te aşteptai? Băiatul nu ştie să mintă.
Nu i-am zis lui Rick. Nu pot.
- Din cauza lui Shane? - E chiar aşa de evident?
Nu cred că ştia cineva. Adică... nu sigur.
Credeam că soţul meu a murit.
Mă simţeam şi eu cu sufletul mort. Şi... voiam să simt ceva, orice.
Acum mă urăsc.
- Şi copilul? - E al lui Rick.
- Nimic altceva nu contează. - Atunci de ce îţi faci griji?
Mă ţin în viaţă doar amintirile... despre viaţa dinainte.
Şi... am de unde alege.
Ţin minte fericirea.
Dar Carl nu prea mai are de ce să se agaţe.
Şi copilaşul ăsta...
El nu-şi va aminti nimic frumos, doar frică şi suferinţă.
Nu gândi aşa.
Încă mai găsim bucurie şi putere unul în celălalt.
Chiar crezi că acest copilaş are o şansă la o viaţă fericită?
Uită-te în ochii mei şi spune-mi
că va ajunge la vârsta ta şi că va muri fericit!
Spune-mi că asta crezi!
Îmi pare rău. Mi-a scăpat. Şi era Dale.
Nu-i nimic. Nu trebuia să te pun în situaţia asta.
M-am gândit la ce ai spus, despre nevoia de ajutor.
Aşa e, am nevoie de ajutor.
Orice. Da.
Dacă mai eşti dispus să te duci până în oraş...
- Sunt la dispoziţia ta. - Mulţumesc!
Nu-i nimic. Nu-i mare lucru.
Nu era nevoie să vii. Mă poţi urî de la distanţă.
Te rog, spune ceva!
- Maggie, eu... - Mi-ai trădat încrederea.
Acum tata e supărat pe mine.
E rândul tău.
Tatăl tău crede că-s bolnavi?
Eşti de acord cu el şi după ce ai văzut în fântână?
- Nu ştiu sigur ce am văzut. - Ba ştii.
De-ai fi văzut ce era la Atlanta, nu mai ţineai zombi în hambar.
Aş vrea să nu le mai spui aşa.
Tu cum le zici?
Mama, Shawn,
dl şi dna Fischer, Lacey, Duncan.
- Ce vrea acum? - Nu-ţi pot spune.
Când unul dintre ei îţi cere să-ţi ţii gura...
Lasă prostiile şi ajută-mă să caut, te rog!
Cred că glumeşti.
Nu!
Glenn!
- Maggie! - Glenn, ajută-mă!
Ajutor! Glenn!
Dă-l jos de pe mine! Ajutor!
Te-a muşcat?
Glenn.
Va trebui să mergem prin fiecare casă.
Începem din spate şi ne întoarcem aici.
Dacă Sophia a ajuns aici, înseamnă că are şanse, nu?
- Ţi-am adus lucrurile! - Maggie, aşteaptă, te rog!
Intră aici!
N-avem nimic de ascuns. Ţi-am adus tot ce ai cerut!
Loţiunea de corp, masca de păr, revista cu telenovele.
Când mai vrei ceva, să-ţi iei singură!
- Nu suntem curierii tăi! - Dragă, eu...
Uite şi pilulele pentru avort.
- N-a fost frumos. - Ce anume?
Că târfa aia aproape că ne-a ucis?
Trebuia să mă duc singur.
- E vina mea. - Sigur, fii ţap ispăşitor!
Eşti un tip deştept, dar uneori mă uimeşti prin prostie.
Nu înţeleg.
Cred că mi-ai făcut un compliment, dar suna ca...
Am pierdut deja trei oameni pe care îi iubesc!
- Maggie... - Taci!
Eşti deştept. Eşti curajos.
Eşti un lider înnăscut. Dar habar n-ai.
Prietenii tăi nu vor să ştie. Te trimit să faci comisioane.
Dacă-i un mort în fântână îl trimit pe Glenn acolo.
Eşti momeală de zombi. N-aş suporta să ajungi ca ei.
Sophia? E cineva?
Sophia?
- Au ieşit pe hol? - Au încercat să-i înfrunte aici.
Sophia?
N-a pus piciorul pe aici, nu?
Nu ştiu cum să-i spun lui Carol că iar am dat de o fundătură.
Hai, să mergem!
Păzeşte strada. Eu mă ocup de maşină.
La naiba!
Concentrează-te! Deblocheaz-o! Concentrează-te!
- Glumeşti? - Hai, te apăr eu! Du-te!
Andrea, să mergem! Haide!
Andrea, hai odată!
- Sângele de pe cămaşa lui Maggie... - A fost atacată.
Vă simţiţi bine? Cât de grav a fost?
- La mustaţă. - Îmi pare rău.
- Nu trebuia să te rog să te duci. - Eu m-am oferit.
Credeam că oraşul e sigur. Dacă nu vă întorceaţi...
Am făcut-o. Mereu o fac.
Pastilele pentru ziua de după... vor avea efect?
Nu ştiu. Nici nu ştiu dacă le vreau.
Ţi-am adus şi astea, pentru orice eventualitate.
Vitamine prenatale.
- O decizie foarte grea. - Mă bucur că nu-i a mea de luat.
Lori, suntem prieteni, nu-i aşa?
La câte am păţit... da.
Nu-ţi pot spune ce să faci. N-aş face-o niciodată.
Dar decizia asta...
poate nu trebuie s-o iei singură.
Vino încoace! Hai aici!
- Aţi găsit ceva? - Astăzi, nu.
Îmi pare rău. Mâine vom căuta mai mult.
Ce s-a întâmplat acolo?
- Era plin de zombi. - Da.
Hai să te speli!
Shane, mă gândeam...
Ai maşina aia mişto, cu rezervorul plin.
- Ai putea s-o ştergi de aici. - Îmi spui să plec?
Ştiu ce pui la cale. Poate ăsta e momentul potrivit.
- E vorba despre Andrea? - Am grijă de întregul grup.
Crezi că grupului i-ar fi mai bine fără mine, Dale?
Ce-ar fi să le zici asta lui Rick sau lui Lori?
Băiatul ar fi fost mort dacă nu-mi riscam eu viaţa.
Şi Otis.
Nu ai spus prea limpede ce s-a petrecut în noaptea aia.
- Otis a murit ca un erou. - Aşa susţii tu.
Un băieţel e în viaţă în urma acelei nopţi.
Ar trebui să-mi arăţi puţină recunoştinţă.
- N-am fost acolo. - Aşa-i, n-ai fost.
Dar eu eram de faţă când l-ai ameninţat cu arma pe Rick.
- Hai! Doamne... - L-ai ţintit şi l-ai ameninţat.
Ştiu ce fel de om eşti.
Crezi că l-aş împuşca pe Rick?
E cel mai bun prieten al meu.
Îl iubesc. Îl iubesc ca pe un frate.
- Aşa mă crezi tu? - Da.
Poate ar trebui să ne gândim mai bine.
Să zicem că aş fi genul de om care şi-a împuşca prietenul.
Ce i-aş face unui tip pe care nici nu-l plac
când ar începe să mă acuze aiurea?
Ce crezi?
- Ar trebui să-mi spui ceva? - Nu putem pleca. Sunt gravidă.
Serios?
Le-am aruncat.
Ţipă la mine, dacă vrei.
Ţipă, dacă simţi nevoia, dar vorbeşte cu mine.
- De cât timp ştii? - Contează?
De zile? De săptămâni? Şi nu mi-ai zis?
- Îţi spun acum. - Nu.
Am găsit astea. Deci Glenn ştie, nu?
În loc să vii la mine, l-ai trimis după pastile?
Am intrat în panică. N-avem nici măcar o casă...
Nu da vina pe mine!
Te iei de mine că ţin secrete şi tu îmi ascunzi asta?
Vrei să aduc pe lumea asta un copil?
Ca să aibă o viaţă scurtă şi crudă?
Cum poţi gândi aşa?
Nici pe băieţelul nostru nu-l putem proteja.
- Deci asta e soluţia? - Rick, le-am aruncat.
Am greşit. Nu ştiu cum o scoatem la capăt.
- Putem să reuşim. - Cum? Spune-mi!
Vedem noi. Nu ar trebui să încercăm?
Ai aruncat pastilele. Vrei copilul ăsta, o ştiu!
Nu aşa. Nu dacă-l nasc în şanţ!
Nu când viaţa îi e în pericol din clipa când se va naşte!
Nu când toţi cei la care ţinem sunt în pericol.
Nu-i bine!
Nu-i în regulă nici să nu-i dăm nicio şansă.
Poate de asta n-am vrut să-ţi spun. Tot nu înţeleg... motivul.
Crezi că te-aş sili să ţii o sarcină nedorită?
Nu. Dacă aş păstra-o, ar apăsa doar pe conştiinţa mea.
Poate că aşa e,
dar nu mai pot trăi aşa, Lori!
Nu mai putem trăi aşa.
Ar trebui să mai ştiu ceva?
Despre Shane şi despre mine.
Ştiu. Normal că ştiu.
Mă credeai mort.
Lumea se dusese de râpă şi tu mă credeai mort.
Nu-i aşa?
Da.
Subtitrare de Ionuţ666 şi Felixuca www.niftyteam.ro
Sincronizare DVDRip: Florin C, titrări.ro