Idioată, idioată tradiţie.
Uită-te la noi, suntem parteneri cu un curcan.
Şi dacă el poate avea intimitate de Ziua Recunoştinţei,
eu de ce nu pot?
Eu de ce nu pot, Malia?
Eşti iertat.
Ziua Recunoştinţei este momentul tradiţiei
şi mutatul în Chatswin a însemnat sfârşitul tradiţiilor noastre.
În fiecare an, George şi cu mine obişnuiam să mergem în Central Park să privim
carele alegorice la paradă.
Apoi am fi mers la cafeneaua noastră preferata
pentru burgeri cu curcan
şi milk shake alb-negru.
Încercaţi să comandaţi un alb-negru în Chatswin
şi veţi primi doar unul alb.
Tessa, răspunzi tu?
Da.
Eşti om mare.
Bună, copilă. Unde e tatăl tău?
Cred că e la WC. Cine eşti?
Pelerinul Jasper.
Copile, familia Royce aşteaptă răspunsul vostru
pentru generoasa lor sărbătoare de Ziua Recunoştinţei.
Aţi uitată să răspundeţi.
Bine. Chestia de la Dallas. Vom fi acolo.
"Ştiri fericite!" cum ar putea spune strămoşii noştri.
Serios? Eşti o fată rea
cu o inimă răutăcioasă care nu se bucură de sărbătoare.
Ziua Recunoştinţei la familia Royces. Va fi distractiv.
Defineşte distractiv.
Familia lui Noah va fi acolo.
Ar trebui să suni la "Webster".
N-ai crede cât de depărtaţi sunteţi.
Ştiu că eşti supărată că nu facem tradiţia noastră veche,
dar facem o nouă tradiţie.
Ai măcar un dicţionar? Tradiţiile nu sunt noutăţi.
Asta e ceea ce le face... tradiţii.
În plus, ştiu că doar încerci să ne ţii despărţiţi.
- Pe cine să ţin despărţiţi? - Pe Manhattan şi pe mine.
Ţi-e frică. Dacă văd din nou insula,
vechile sentimente ar putea veni înapoi în grabă.
şi dacă ne prinde că ne uităm la alte oraşe...
Ar putea termina cu fundătura ta?
Ştii că sunt destul de ataşat
de fundătura mea.
Eşti bădăran.
Tu eşti bădărană.
Sezonul 1, episodul 8. Ziua recunoştinţei.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam
Bună, vecino.
Gulu, gulu.
Nu-ţi place când oamenii spun "gulu, gulu"?
Aceasta mă face să-i omor...
şi apoi să-i mănânc.
De Ziua Recunoştinţei, o jumătate de duzină din membrii
familiei Shay vor veni în casa noastră
să mănânce cu gurile deschise
şi să dea sfaturi nesolicitate...
Majoritatea despre părul meu.
Gulu, gulu.
Ar trebui să vezi rochia pe care mama
încearcă să mă facă s-o port. E a naibii de amish.
Poate că ar trebui să te muţi în Europa când vei fi mai în vârstă.
Nu au Ziua Recunoştinţei în Europa.
De parcă maică-mea m-ar lăsa să mă mut în Europa.
E convinsă că toţi belgienii sunt delincvenţi sexuali.
Stai. Ce ar fi dacă i-ai spune mamei tale
că nu porţi rochia?
Yakult! Nu! Vino aici, fetiţă.
Jos, Yakult. Jos. Nu, opreşte-te.
Nu ştiam că aveai câine.
E nouă. Abia am adus-o de la crescător.
E un sniker-doodle.
Cred că asta e o prăjitură.
Bine, poate că e un şnitel-doodle.
Oricum, e o găgăuţă, nu-i aşa, Yakult?
Nu-i aşa, fată bună?
Yakult? Asta e în ebraică?
Nu, prostuţule.
Am numit-o după băutura mea probiotică preferată.
Bine. Vreau să-ţi cer o favoare.
Sunt gata pentru slujba asta într-adevăr grozavă.
- Felicitări, George. - Stai puţin.
Mai este un hop final peste care trebuie să trec.
De fapt, chiar trebuie să plec.
Nu mă lăsa să te reţin.
Nu, nu, Dallas. Motivul pentru care am trecut pe aici
este că Tessa este un pic supărată
fiind în Chatswin în această perioadă a anului.
Şi m-am gândit că poate dacă ai face ceva distractiv astăzi,
ar putea participa.
Doamne. Da. Mereu fac ceva distractiv.
Chiar şi atunci când nu fac nimic distractiv,
de obicei e totuşi destul de distractiv. Sunt fata de care ai nevoie.
Chiar eşti.
Dumnezeule, Yakult. Ai auzit asta?
Lisa Marie Shay.
Toate verişoarele poartă rochie.
Toate verişoarele în afară de una.
Fă-ţi viaţa uşoară. Poartă rochia.
Cum rămâne cu fotografia de familie pentru Nana?
Dacă nu porţi rochia, am putea la fel de bine să fotografiem
o grămadă de belgieni atei, înnebuniţi de sex.
Sunt sigură că Nanei i-ar place asta.
Asta e la fel ca atunci când a vrut
să nu mai folosească balsamul.
Am rupt patru piepteni pe capul ăla cu păr!
Îmi amintesc. Pieptenii nu cresc în copaci, Lisa.
Fred, ăla e un alt castron de cereale? Este ora 11:00!
Lisa, dacă vrei să fii căcăcioasa petrecerii,
poţi să te duci să-ţi faci nevoile în camera ta
şi dacă mâine ţi-e dor de Ziua Recunoştinţei,
n-ai pe cine da vina, decât pe tine.
Bine.
Este o rochie de stambă perfectă.
Da.
Nu mă aproba.
Lisa a fost expulzată în camera ei.
Între timp, eu eram pe cale de a fi supusă
unui cu totul alt tip de tortură.
Tessa, ştiu că te mândreşti a fi neîngrijită,
dar cred că ai arăta sexy cu un brazilian.
Pardon?
Un stil brazilian...
Păr super drept, moale, lucios,
în loc de acea grămadă pe care o porţi
şi crede-mă scumpo, te va face să te simţi mai bine.
De ce m-ar face părul drept să mă simt mai bine?
Tessa, sunt anumite secrete în viaţă
pe care numai o femeie ţi le poate preda şi unul dintre ele este,
când arăţi mai bine, te simţi mai bine.
Şi încă unul...
Poţi obţine în continuare mărgeluţe pe internet.
Da, nu-mi pasă de niciunul din aceste două lucruri.
Haide. O putem face umăr la umăr.
Stai acolo, şi ne putem întinde părul amândouă.
Nu.
Te rog frumos, cu o bancnotă de 100 $ pe deasupra.
Nici măcar peste cadavrul meu.
Nu. Genul ăsta de păr nu e bun pentru un cadavru.
Ai vrea un coc, sau codiţe, sau o coadă de cal în lateral.
Tessa, îţi propun o înţelegere.
Îţi îndrepţi părul cu mine pentru Ziua Recunoştinţei,
şi te voi duce absolut oriunde vrei
să mergi să luăm prânzul, astăzi.
Oriunde?
N-ar fi trebuit să spun oriunde.
Uitaţi care e treaba.
După cum s-ar putea sau nu să ştiţi, sunt planificator profesionist de petreceri,
aşa că mama m-a însărcinat
să planific profesionist această petrecere.
Doamne.
Taci din gură, Yakult! Te urăsc!
Acum, sunt sigură că ne amintim cu toţii că anul trecut a fost naşpa.
Vorbesc despre piureul de cartofi
şi de fasolea verde palidă, flască, Alan.
Ar fi bine să te corectezi, sau jur pe Dumnezeu,
vei fi servit.
La mulţi ani, dovlecel. Gulu, gulu.
Tată. Gulu, gulu. Nu ne-am văzut de mult.
Bine. Pantofii.
Ai uitată că avem politica ''fără pantofi în casă?''
Da, nu facem asta atunci când nu eşti aici.
De ce? Credeam că eşti fata tatei, nu?
Ar trebui să dau înapoi
pătura de caşmir pentru cal pe care ţi-am luat-o pentru căluţul de caşmir?
Nu...
Tati ştii, caşmirul iubeşte caşmirul.
Ştiu.
N-o asculta pe maică-ta. Ascultă-mă pe mine, bine?
Bine. Trag un pui de somn.
Cheamă-mă dacă mă sună cineva.
Bine. Du-te. Bine.
Tu cine eşti?
I-am promis lui George că te voi face să-ţi placă Chatswin
şi eu ce fac? Te aduc în oraş.
Adică, de ce ar trebui să ştie George?
Ăsta ar putea fi micul nostru secret.
Doamne.
Gucci zace pe trotuar.
Îmi place ăla.
15.
15? 15 Ce?
Dolari.
Sunt contrafăcute.
Putem avea două secrete?
Da, putem.
Voi lua... voi lua Chanel...
- Chanel. - Şi Prada şi... Gucci ăla.
Şi Gucci.
Va fi distractiv.
- Este deja distractiv. - Doamne! Ochelari de soare.
Câţi cartofi ne trebuie?
E familia ta, Fred. Tu să-mi spui.
Le plac cartofii.
Lisa nu poartă rochia?
Nu poartă rochia.
Ba nu. O poartă.
Pentru că dacă ea nu poartă rochia,
nu port vesta.
Eşti fericit, Fred? E anarhie.
Bine, hai să nu devenim isterici.
De ce să nu ne concentrăm pe cartofi, bine?
Îi vrei fierţi sau curăţaţi?
Vreau să-i cureţi.
Bine.
Ce faci?
Singurul lucru pe care-l pot face, Fred. Dau drumul la căldură.
De ce?
De ce? Deoarece creşte căldură.
Am mai puţin de 24 de ore pentru a o băga în rochia aia,
aşa că am terminat cu dl Cumsecade.
Nu l-am mai văzut pe dl Cumsecade
din luna de miere.
Opreşte-te.
Haide. Opreşte-te.
Am spus, "opreşte-te," Fred!
Scuze.
O să-l iau.
Ce?
Îmi place. Îl vreau. Trebuie să-l am.
Îl iau. Unde plătim?
Nu e de vânzare. Aparţine muzeului.
Scumpo, totul are un preţ.
Dar, serios, nu e de vânzare.
Vom vedea.
Acum nu stăm jos?
Nu, nu vom sta jos, pentru că trebuie să mergem undeva.
Şi nu chemăm totuşi un taxi?
Nu, nu chemăm taxiul.
În timp ce mergem, îndoim, scuturăm şi muşcăm.
Asta-i murdar.
Face parte din asta?
Mincinosul...
dracului.
Nu-mi vine să cred.
Nu pot să cred că George înşeală suburbiile cu Manhattan.
Nu-mi vine să cred femeia aia.
Părea a fi portoricană.
Câţi ani crezi că avea?
M-a minţit.
Şi ce fel de poşeta avea?
Pentru că n-am recunoscut-o.
Spunea că se duce la muncă.
Părea un fel de sacoşă,
de genul cadourilor gratuite.
E terminat. George e atât de terminat.
Tessa, ai putea la fel de bine să uiţi că ai văzut aşa ceva,
pentru că tu şi cu mine nu trebuia să fim în oraş,
aşa că tehnic, n-am văzut nimic, da?
Da?
Pleacă, mamă.
Eu sunt.
Ce vrei?
Vreau doar să spun că ceea ce faci este grozav.
E foarte mişto. Poftim.
E ca atunci când am văzut Ace Ventura
în filmul ăla foarte confuz ''Spotless sunshine''
care o avea pe doamna din ''Titanic'' cu ţâţele naturale de mărime potrivită.
Filmul a fost destul de naşpa,
dar l-am respectat pe Ace Ventura pentru asumarea riscului,
şi asta este ceea ce faci.
Îţi asumi un risc!
Da.
Dacă nu termini aia, pot s-o iau eu?
Este ultima, şi este foarte cald aici.
Sigur.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Ziua Recunoştinţei în Chatswin
şi nu mă puteam abţine să mă întreb ce alte secrete
îmi ascundea George,
chiar şi numele ei.
Părul tău arată frumos. Este diferit?
Da, este. Este foarte diferit.
Yuri.
- Ce? - Ce?
Bine, uite, ştiu că eşti furioasă
şi îmi pare rău că am ratat baloanele, dar...
Nu sunt furioasă pe baloane. Sunt furioasă pe ipocrizie.
Ştii, acum au un cazino,
s-ar putea să fie doar o peticeală, dar e un început.
Gulu, gulu.
Gulu, gulu, Sheila.
Mulţumesc că ne-ai invitat.
Sunt un milion de grade aici sau cum?
Eşti la menopauză, Trish.
N-aş aduce vorba.
Nu este o idee bună.
Ştiu ce este, Gary. Nu trebuie să-mi reaminteşti.
E menopauză, nu Alzheimer.
Gulu, gulu Gary.
Gulu, gulu, Fred.
Gulu, gulu, Trish.
Asta este parada de Ziua Recunoştinţei, sau nu?
Nu sunt adorabile, Fred?
Mici îngeri pelerini.
- Unde e Lisa? - Unde e Lisa?
- Lisa... - Lisa e liberă.
E liberă.
Bun venit la Ziua Recunoştinţei la familia Royce.
Doamne. Mori, Yakult! Îmi doresc să nu te fi născut niciodată!
Uite familia Werner. Bună, Jill. Ce poartă?
Uită-te la tot acel mov. Arată ca un strugure amărât.
Parchează maşina.
Noah, opreşte-te. Te voi ruga să nu reglezi scaunele.
Bine, fii atentă pe tocurile alea înalte, superbo.
Fondatori sau strămoşi?
Eşti rasistă.
Bună. Pot să vorbesc cu tine o secundă?
Desigur. Aici cu pantofi, sau înăuntru fără pantofi?
Afară, încălţaţi, bine?
Ţi-ai luat un câine fără să mă întrebi?
Şi tu ţi-ai luat o nouă prietenă fără să mă întrebi.
Ce? Ce vrei să spui?
Am căutat imagini pe Google, Steven.
- Poate oi fi eu de modă veche... - De modă veche?
I-ai luat fiicei tale un telefon cu internet?
Asta a fost pentru a-i creşte semnalul
şi ţi-am spus asta.
Acum are semnal complet, Steven. Semnal complet!
Bine. Ştii ceva?
Domane... Yakult, glumeşti?
De asta nu purtăm pantofi în casă!
Nu. Nu.
Nu. Te plac. E în regulă.
Încercarea Sheilei de a o scoate pe Lisa din camera ei, a funcţionat
şi o dată ce temperatura internă a Lisei
ajuns la trei cifre, n-a mai putut suporta.
Prieteni, familie, Steven... Yakult!
Ăla-i un pantof de 400 de dolari, Yakult!
În primul rând, aş vrea să urez fiecăruia dintre voi
un din inimă, gulu, gulu.
Gulu, gulu.
Scuze. E prea tare.
Vreau doar să mulţumesc tuturor pentru venire
la această masă mare, pe care... soţia mea a comandat-o
şi fiica mea a plănuit-o profesional
şi cineva a gătit-o.
Numai că... nu ştiu cine a gătit-o.
Ia loc, Steven.
Acum, înainte de a începe, cred că ar trebui să facem
un tur al mesei pentru ca fiecare din noi să poată
spune pentru ce ar trebui să fim cel mai recunoscători.
Noah?
În capul listei mele, ca întotdeauna,
este frumoasa mea soţie Jill, fără de care...
Termină-te, Noah.
Mă tot umileşte aşa că...
Recunoscătoare. Sunt recunoscătoare că nu trebuie să mă îmbrac
ca o prostituată pentru a atrage atenţia soţului meu.
Arată bine în lână.
Sunt recunoscătoare că am propria mea identitate profesională
în afara căsătoriei mele.
Şi care ar fi asta?
Mă refer la ultimul meu ghid,
"Destupat... ţinuturile viticole din centrul Pennsylvaniei."
Auto publicat.
Şi frumos legat.
Aceasta este copia gazdei.
Ştiu că suntem cu toţii nerăbdători
să ajungem la curcan, aşa că voi fi rapid.
Sunt atât de multe, atât de multe pentru care sunt recunoscător în acest an.
Cum ar fi podul Triborough?
Tessa! Am stabilit.
Ştim despre prietena ta secretă portoricană.
Te rog spune-mi că este adevărat.
Stai. M-ai urmărit?
Tessa, mi-ai promis.
Mi-ai dus copilul în Manhattan?
M-ai minţit.
Te-am minţit?
M-ai minţit! Ai spus că te duci la muncă.
Am fost la muncă.
Asta nu se califică ca muncă.
Ba da, dacă o faci cum trebuie.
Doamne, sunteţi naşpa de Ziua Recunoştinţei!
Bine.
Cine e gata pentru curcan?
Eu sunt, mamă.
Asta e rochia pe care ai vrut să o port?
Asta e grozav.
Lisa a stricat Ziua Recunoştinţei cu corpul ei gol.
Lisa nu a fost aşa
înainte ca fata de peste drum să se fi mutat aici.
Obişnuia să fie o fetiţă cuminte.
După cum vezi, nu mai sunt o fetiţă cuminte.
Sunt o femeie matură,
aşa că, cu siguranţă nu mai am nevoie ca tu să-mi stabileşti hainele.
Frumos eşafodaj.
Mulţumesc, Meredith.
Şi tu vei avea un eşafodaj frumos într-o zi.
Toate femeile Shay îl au. Corect, Nana?
Bunule Dumnezeu, Lisa. Du-te în camera ta!
Nu mă duc în camera mea. Nu înţelegi, mamă?
Nu mai hotărăşti tu. Ci eu.
Unde crezi că te duci?
Nu ştiu!
Ei bine...
să mâncam.
O mică rebeliune face parte vitală
din a deveni adult,
dacă nu cumva, desigur, e implicată poliţia.
Ce fac?
Doamne!
Continuă să mă testezi, Yakult!
Toată lumea! Toată lumea, nu mai ţipaţi.
Superi câinele.
- Nu! Nu! Ieşi afară! Ieşi afară! - Steven, lasă câinele afară!
De fapt, Dallas, toată această luptă este
istoric exactă.
Dumnezeule, am înţeles, Jenna! Te duci la toaletă.
E corect. Mă duc la toaletă.
Nu-mi sfătui fiica.
- Nu o mustra pe a mea. - Ei bine, cineva trebuie s-o facă.
E un produs al unui părinte groaznic.
Tu eşti cea care a programat o cezariană
înainte de termenul Jannei!
Aveam rezervată o croazieră nerambursabilă.
M-am născut prematur pentru ca voi să puteţi merge într-o croazieră?
Ca să putem merge cu toţii în croazieră ca o familie.
- Staţi jos. - Nu s-a terminat. Asta nu s-a terminat.
Aveam o slujbă de reproiectare a unui bar.
De aceea am început să merg înapoi în oraş.
De câte ori?
Tessa...
De câte ori?
Am ieşit cu ea de două ori.
De câte ori te-ai întors în oraş?
Nu ştiu. Poate de cinci, şase ori.
Credeam...
credeam că vorbeam de Zoe.
Zoe.
Uite, trebuie să lucrez şi altceva decât luminatoare.
Poţi înţelege asta, da?
Să înţeleg că te simţi neîmplinit creativ?
- Da. - Că simţi nevoia presantă de a găsi oameni
cu care să ieşi aici, ca să nu mai spun de întâlniri?
Da, George. Cred că am înţeles.
Regulile nu sunt aceleaşi pentru noi, Tessa. Îmi pare rău.
Da. M-am prins. Sunt obligată să-mi trăiesc
întreaga existenţă în suburbii cu părul întins cu fierul,
dar cumva tu eşti graţiat.
Ştiu că e greu de acceptat
pentru că întotdeauna ţi-am dat cuvântul,
dar nu suntem egali.
Uneori, copiii trebuie să facă lucruri pe care părinţii lor nu trebuie să le facă.
Şi nu ar trebui să mă placi mereu.
Misiune îndeplinită.
Poate că a fost spiritul Zilei Recunoştinţei,
dar undeva de-a lungul drumului spre casă,
am devenit curcanul
şi George a devenit preşedintele Barack Obama.
Am căutat definiţia
"tradiţiei" în dicţionar.
Se pare că ai avut dreptate.
Asta e autostrada?
La naiba! Ce... ce faci...
Lisa!
Bine, am un atac de inimă.
Nu-mi pot simţi mâinile şi simt furnicături în picioare.
Înţeleg că ai decis să nu porţi rochia
sau nimic altceva, aparent.
Fiind nud este surprinzător de eliberator.
Lisa, repede.
E o sacoşă de gimnastică jos...
Cu chestii transpirate în ea. Vrei, te rog?
Da, da, da. Sigur, domnule Altman.
Aţi fost la Bard?
Uneori trebuie să termini ce ai început.
George nu avea de gând să ne mutăm înapoi în Manhattan,
dar asta nu înseamnă
că el nu a putut face ocazional compromisuri...
Dacă fac cafea, vrei şi tu?
Voi sta trează toată noaptea.
Dacă fac decofeinizată?
Sigur.
Şi uneori, un mic gest străbate un drum lung.
Cel puţin m-am descurcat bine cu milk shake-ul.
Ar fi bine să fie unul alb-negru.
E un fir lung de păr negru în al meu.
Probabil că e al lui Martino.
Nu-ţi face griji. Vei fi bine.
El e foarte sănătos.
Nu-ţi va face rău.
Ar trebui să fii bine.
Traducerea şi adaptarea: Dorula/SubTeam Comentarii pe www.tvblog.ro