Apar acuzaţii de escrocherie
legate de Campionatul Mondial de anul trecut.
Speculaţii.
Campionatul mondial a fost cu luni în urmă, dle avocat Fallon.
Încă nu s-au liniştit apele.
Aşteaptă-mă în maşină.
De ce-l chemi pe Van Alden la bară?
Va fi util pentru acuzaţia de încălcare a legii Volstead.
Vom repeta cu el răspunsurile.
Thompson e acuzat de 12 crime fără vreo dovadă.
Inclusiv uciderea soţului iubitei lui.
Tu şi Eli aţi intervenit într-un caz de violenţă conjugală
implicându-l pe un anume Hans Schroeder.
Cine?
- Angela. - Louise.
- Intraţi în grevă. - Sigur asta vrei?
- Mie nu-mi pasă. - Fă-o!
Vrem mărire de salariu.
Vezi cu mişc piciorul? Acum fă-o şi tu. Încerci?
- E poliomielită, nu-i aşa? - Prezintă toate simptomele.
Mitraliere Thompson.
În armurăria din Atlantic City sunt 3.000.
Ce vrei în schimbul lor?
- Whisky irlandez, cât de mult. - Voi vorbi cu conducerea.
1.000 de mitraliere pentru 10.000 de lăzi de whisky.
Am înţeles că ai de vânzare whisky autorizat de guvern.
Toţi cinci vom contribui cu câte 60 de bătrâne.
Dacă facem ce trebuie, va valora trei milioane.
Manny Horvitz.
- Plăteşte-l! - Am eu grijă de el.
Ai pierdut doi oameni luna trecută. Manny a tras.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
Nifty Team şi Titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Pauza s-a încheiat!
- Încet! Las-o jos! - Uşurel, aşa e bine!
Aşteaptă! Spre stânga!
Las-o jos!
Din Cartea Deuteronomului, 24:14:
"Să nu nedreptăţeşti pe simbriaşul sărac şi nevoiaş,"
"fie că este unul din fraţii tăi,"
"fie că e din străinii care locuiesc în ţara ta, în cetăţile tale."
ca pe firimiturile de pâine!
Domnul ştia că dreptatea e a slujitorilor credincioşi,
că şi ei vor fi slujiţi, la rândul lor.
Cei puternici şi cei slabi se vor cunoaşte unii pe alţii.
Şi să ştiţi adevărul!
Cei puternici n-au atâta putere pe cât cred ei.
Iar cei slabi nu-s aşa neputincioşi pe cât par.
Domnul ştia că politeţea nu e doar o convenţie.
Domnul, în infinita Lui înţelepciune, ştia că decenţa şi dreptatea
sunt o datorie creştină pentru cei care...
Cu tine trebuie să vorbesc?
Dacă nu cumva mai e cineva aici care freacă duda!
Nucky Thompson m-a trimis.
- Credeam că s-a lăsat de asta. - Nu poate avea şi el un hobby?
Nu se prea caută ovăz.
- E original? - De la mama lui.
30 de dolari cutia. E mai puţin de jumătatea preţului curent.
- Cine îl va servi? - Se vor întoarce.
- Eşti expert în relaţii de muncă? - Ştiu cum e să ai stomacul gol.
Într-o zi se va încheia greva.
Şi afacerea noastră cu whisky irlandez.
Dă-mi 400 de lăzi.
Pari obişnuită cu aşa ceva.
Da. Am fost cea mai mare din şapte copii.
Mama mi-a povestit că, la şase ani,
încercam să-mi hrănesc surioara la sân.
Aş vrea să am lapte pentru tine.
Da, vreau... "Ja"...
Poftim nişte bani pentru cumpărături.
Nişte prăjiturele ar...
Când a venit asta? De ce nu am primit-o?
Ieri. Ţi-am lăsat-o acolo.
Trebuie să primesc imediat scrisorile dnei Van Alden.
"Ja". Credeam că ai văzut-o.
Haide...
Dă gazele afară din burtică!
Dnă Schroeder.
- Dle Thompson. - Doctore Holt.
Mă bucur să te văd! El e Theodore.
- Cum se zice? - Ce mai faceţi, dle?
- Cum se simte, doctore? - Doarme. I-a fost cam rău.
- I-a fost greaţă. - De ce nu m-a sunat nimeni?
Aş fi rămas peste noapte.
Ştiu cât de greu îţi este, dar e pe mâini bune aici.
Mai încolo va avea nevoie de dragostea şi de răbdarea ta.
Când?
Intraţi, dacă vreţi.
Hai! Dar să nu faci zgomot. Mergi cu paşi de pisicuţă.
Plămânii ei sunt sănătoşi.
Nervii inimii şi ai membrelor superioare par neafectaţi.
Dar picioarele au fost grav afectate.
- Va rămâne oloagă? - Acum nu-mi pot da seama.
Am văzut copii mai grav bolnavi care şi-au revenit complet.
Dl Thompson e un om înstărit. Dacă se poate face ceva...
Aş vrea să rezolve banii totul.
Unele lucruri nu pot fi controlate, oricât aş vrea să vă spun altceva.
Fetiţa mea are nouă ani.
Se roagă pentru copiii ăştia în fiecare seară.
Nu-i cunoaşte. Nu eu am învăţat-o să facă asta.
Trebuie să te rogi la Dumnezeu pentru altcineva.
Mereu mi-a fost greu să nu mă rog pentru mine însumi.
Vineri vom primi rezultatele ultimelor analize.
Atunci vom avea un răspuns.
Du-te să-ţi vezi fata!
Bine, dragă. Haide!
Mai întâi piciorul drept. Aşa! Nu-i aşa că-i mai uşor?
Ce băiat cuminte!
Bună dimineaţa, draga mea! Cum te simţi?
- Bine. - Ne-ai lipsit aşa de mult!
Uite ce ţi-am adus!
- Ce a păţit dra Wheatley? - Aceasta este sora ei.
A venit în vizită şi a insistat să te vadă.
Poftim!
Îţi place părul ei buclat?
- E ca al tău? - Al tău e mai frumos.
E foarte frumoasă.
Bună, Emy!
Vezi ce fundă frumoasă are? Ce drăguţ!
Adu-o aici!
- Harvey, lasă? - Grăbeşte-te!
Doamne! Uşurel! Nu facem bere brună!
Bună, băieţi! Vă verificaţi investiţia?
Da. Nu pierdeţi tranşa asta!
"Proprietatea guvernului SUA". Nu mai e!
Pentru George Remus.
- Cât mai durează? - Aproape am terminat.
- Încă o săptămână şi se rezolvă. - E prea mult.
- Am angajat zece oameni. - Găseşte 50.
Agaţă dintre vagabonzii ăia care o freacă pe faleză.
- Ce i-ar place asta lui Chucky! - Nu ţi-am zis să-i ceri voie!
Trebuie să descarc. Al naibii Torrio e cu ochii pe mine.
Rothstein adulmecă şi el. Ştie că se pregăteşte ceva.
Fiecare cu afacerile lui.
- Mai e şi Manny Horvitz. - Ce-i cu el?
Săptămâna asta are ofertă specială la buze şi la găoaze.
- Ce crezi? - Dă-i odată banii!
- Numerar? - În băutură, cum vrei tu.
Acum e problema lui Waxey Gordon, nu a mea.
Darmody, aşteaptă! Vreau să-ţi arăt ceva.
La ce te holbezi? Înapoi la muncă!
Poţi s-o tragi pe nas, s-o fumezi sau s-o injectezi.
- Mişto, Sal. Acum vinzi droguri? - Asta-i heroină.
Şi mai bine nu m-ai judeca, peşte ce eşti!
Heroină are o doză mai mare de opiacee decât opiul.
Clientul e mai mulţumesc.
Nu-ţi trebuie sticle sau butoaie. Un milion de dolari într-o geantă.
Cine-i clientul? Cine cumpără?
- Artiştii, ăia din centru... - Câţi sunt?
Poate că acum sunt puţini, dar sunt foarte entuziaşti.
Du-le câteva mostre clienţilor locali.
Minunat. Înainte să protestezi, ce-ar fi să nu fie procesul aici?
Nu ştiu ce să-ţi zic, Nucky. Sunt extrem de dezamăgit.
Mai încearcă o dată.
Dar lasă partea când te plângi de parcă ai fi maică-mea!
Esther Randolph e neobosită.
Procesul se va ţine la Camden. Am tras sforile...
Ai tras sfori? Meriţi fiecare bănuţ.
- Daugherty? - A făcut tot ce a putut.
- Cică sunteţi chit. - Biroul tău e pregătit.
Ai auzit, Nicky? Biroul meu, pe care-l aveam în apartament
când eram regele oraşului, e pregătit.
- Mai ai nevoie de ceva? - Nu.
- Mersi, Harlan. - Dle Thompson.
Spune-mi la ce te-ai gândit
ca procesul să rămână în ţinutul Atlantic,
unde-i pot "unge" pe judecător şi pe juraţi.
- Probleme medicale. - Te referi la asta?
Nu mă deranjează nici când îmi fac laba!
Vei fi condamnat cinci ani. Vei ieşi în doi...
Eddie!
Sună-i pe anarhiştii ăia din Massachusetts!
Să fie liniştiţi, le-am găsit un nou avocat.
Diferenţa cu Sacco şi Vanzetti e că ei mai pot ieşi basma curată.
- Voiai ceva? - Ieşi naibii!
- Vorbeam cu tine. - Mi-am dat seama.
Bine. Atunci ţi-ai dat seama că te-am concediat.
300 de camere goale,
230 kg de piersici mai negre decât slugile
şi un sezon turistic care-mi scapă printre degete.
De ce? Pentru că nimeni de aici nu-i ţine sub control pe negri.
Trebuia să rezolvaţi de acum o lună!
Aşa cum a rezolvat tatăl tău cu Chalky White.
- Nu vreau să fiu dator Klanului. - Ei rezolvă problema.
De ce crezi că am dat de beleaua asta?
Pentru că toate ciorile se cred Moise.
Pe jumătate aşa le cheamă.
- Nu... Nu! - Nu-i nimic.
- Nu te chinui. - Încearcă să vorbească.
- La naiba! - Mă ocup eu de asta.
Bine, tată? Da?
- Vei negocia. - Poftim?
- Rezolvăm şi ne vedem de afaceri. - Ed!
- Ascultă-l, Dan. - Daţi-le o mărire, acolo.
- Susţineţi că nu vă permiteţi? - Nimeni nu face aşa ceva!
E nimica toată pe lângă cât pierdeţi.
Şi anul viitor? Şi cel următor? Când se va sfârşi?
De Ziua Memorială oamenii vin. De Ziua Muncii, pleacă.
Asta avem. Din asta scoatem bani.
- Dacă cedăm acum... - Nu!
Domnilor, tata trebuie să se odihnească.
- Vă rog! - Jimmy...
Fă ce eşti plătit să faci. Pune capăt situaţiei.
- Eu cred că faci ce trebuie. - Ba nu!
50 de băieţi cu bâte.
- Aşa se face. - Tu vorbeşti serios?
Cum crezi că se rezolvă problemele astea?
Uite ce s-a întâmplat în 1909! I-am împins de pe ponton!
"Uite, mami, înot!"
- Nu voi porni o revoltă. - N-o să iasă niciuna.
Vin, pleacă. Le bagă minţile-n cap ciorilor.
- Nu-i aşa, "Commodore"? - Ce om ai trimis acolo?
- Pe Halloran. - Bătrânul Ray?
Ce înseamnă asta?
Nimic. Am mai purtat o discuţie cu dna avocat săptămâna trecută.
L-am văzut stând acolo, căcat pe el de frică.
I-am zis să nu discute cu ea.
I-am zis: "Ray, orice te întreabă despre alegeri, dai vina pe Nucky".
"Ia-ţi acadeaua şi marş acasă!"
- Aşa se rezolvă. - Doamne! Unii oameni...
- O să respecţi planul ăsta? - Care?
Cel cu bâtele sau cu azvârlitul de pe ponton?
Nu pot să aleg.
Predecesorul tău ştia să-i mulţumească pe cioroi.
Bun. Dar asta e tot ce avem. Eu nu-s Nucky!
Astea fiind spuse, hai să găsim o cale paşnică de a rezolva...
De ce nu le arăţi păsărica?
Poftim?
M-ai auzit.
De ce nu-ţi pui poalele în cap şi te laşi târnosit?
- Dă-mi ceva de băut! - Da, dle "Commodore"!
Când mă culc, mă rog la bunul Dumnezeu.
De voi muri înainte să mă trezesc, mă rog sufletul să mi-l ia.
Să spunem o rugăciune specială pentru Emily?
Şi, te rog, fă-o bine pe sora mea, Emily!
Noapte bună, prinţişorule!
- Mamă! - Da, scumpule?
- Nu pot mişca picioarele. - Poftim?
Nu pot mişca...
- Simţi asta? - Nu.
Te rugai...
Doamne, iartă-mă, dar e crud ca tatăl lui!
Doar cerşeşte atenţie.
Sora lui zace în spital. Ştie bine.
- Nu înseamnă că şi înţelege. - Ce să fac?
S-o abandonez pe fetiţa mea bolnavă ca să-i dau atenţie băiatului?
Înainte de orice, nu te mai epuiza!
Mâine mă duc la New York. O să stau doar o zi.
Îl iau pe Teddy cu mine. Aşa o să apuci să te odihneşti.
- Ce vei face acolo? - Angajez un avocat nou.
- Să nu-l laşi singur! - N-o să-l las.
- Şi ai grijă să se spele pe dinţi! - Bine.
Ai grijă să nu se scobească în nas!
- Fiţi tari! - Doamne!
Nu!
Dle Thompson! Am auzit numai lucruri bune despre tine.
Nu de la mine, desigur.
Asta restrânge mult lista de suspecţi.
- Îţi place baseballul? - Da.
Ty Cobb mi-a semnat-o. Acum e a ta.
- Ce zici, Teddy? - Ty Cobb e un om rău.
E clar că nu-i place să fie călcat pe bătătură!
Dar, dacă echipa ta stă prost, îl vrei ca jucător!
Du-te, puştiule!
Hai, Teddy. Vrei un pahar cu lapte?
Legat de cazul tău...
Arnold mi-a zis că ai vrea s-o ia în altă direcţie.
Preferabil departe de închisoare.
Ginsburg, care te apăra... a uitat care-i obiectivul
sau umblă după cai verzi pe pereţi?
Sper că acum nu mă taxezi!
N-aş vrea să aud că plătesc ca să aud ce prost sunt.
Partea asta e din partea casei.
Când treci peste farmecul dlui Fallon, vezi că-i eficient.
Putem schimba tribunalul cu unul din Atlantic City?
Probabil că nu. Dar te pot ajuta cu juraţii.
- Şi cât o să mă coste asta? - 80 de dolari pe oră.
Cu asta plăteşti şi talentul meu de a mă pune bine cu judecătorii.
Dacă ţi-aş spune că n-am bani de mită?
Atunci te-ai baza doar pe priceperea mea de avocat.
Tu ce ai face, Arnold?
Unui jucător îi plac jocurile de noroc!
Intră!
Eli.
Mazăre proaspătă din grădina lui June.
Ce să fac cu ea?
Pune-o pe bucătăreasă să le fiarbă.
- Cum te simţi? - Tu cum crezi?
- Ce s-a întâmplat acolo? - Doi m-au atacat pe la spate.
Nenorociţii!
Eram după gratii.
Ştii ce facem când îţi revii?
Mergem în zona de nord şi îi identifici pe negrii ăia.
Nu erau negri, Eli.
Ei au fost spărgătorii. Adică... albi... normali.
- Serios? - Nu mi-a venit să cred.
Te-au confundat cu altcineva?
Cine să fi fost? Eram în uniformă.
Tare ciudat...
Uită-te la mine. Abia mai pot vorbi!
Oricum, nu prea ai altceva de spus, nu?
Când păţesc ceva, Ray, la aşa ceva mă gândesc:
"Ce am făcut? De ce merit aşa ceva?"
Eu nu meritam aşa ceva.
Eu aşa gândesc: pe acolo intră, iese prin altă parte.
Dumnezeu? Destin? Nu ştiu cum îi spui.
"Ce am făcut?"
"Ce-ar trebui..."
"să nu mai fac vreodată?"
E momentul potrivit să te gândeşti la aşa ceva.
Unt, sare... delicios.
Faceţi-mi legătura cu oficiul poştal din Illinois.
- Dnă Schroeder. - Părinte...
S-a întâmplat ceva?
Fiica mea cea mică, Emily, are poliomielită.
Îmi pare rău.
E tare speriată, părinte. Nu pot suporta aşa ceva.
Dumnezeu e cu ea, copila mea.
La fel cum a fost când s-a îmbolnăvit?
Sunt lucruri pe care le spun copiilor, dnă Schroeder,
pentru că ei atât înţeleg.
Dumneata eşti adultă şi ai venit aici din disperare.
Nu mai am la cine apela.
Recent mi te-ai confesat despre tentaţie.
Mai ai povara asta?
- Aş prefera să nu vorbim despre asta. - Nu vezi care e problema?
Te rogi Domnului, însă ce oferi în schimb?
Devotamentul meu.
Devotamentul e o faptă, dnă Schroeder.
E ceva ce trebuie demonstrat.
- Cum? - E alegerea ta.
- Dle White. - Tinere James.
- Cum o mai duce Nucky? - Nu chiar de bine pe cât mă aşteptam.
Mai are nevoie de ceva timp...
Cu ce vă pot ajuta?
Greva asta... Trebuie să se termine.
- Am venit să ne înţelegem... - Acum veniţi!
Ce spui de asta, dle Purnsley?
Cei cu bâte care-au venit după noi au cam dat-o în bară.
N-a fost ideea mea, Chalky.
Băieţii din KKK care m-au atacat la depozit?
Nici aia n-a fost ideea mea.
Dumnezeule, băiete, tu chiar nu ştii nimic?
Ba da...
Ştiu un plan prin care să te scap de acuzaţiile de crimă.
- Şi ce o să faci? - O să vorbesc cu guvernator.
Altceva?
- Ce mai vrei? - Dreptate.
Adică?
Familiile oamenilor mei care au fost ucişi...
3.000 de dolari de căciulă.
Bine.
Şi îi vreau pe cei trei mascaţi care i-au împuşcat.
Nu se poate, Chalky.
Bătrâne, altfel nu ne înţelegem.
N-ai decât să aştepţi turiştii de la anu'.
Aşa o să fac.
Da...
Bine, mamă.
Am o minge de baseball cu autograf de la Ty Cobb.
Gata, campionule, spune-i noapte bună.
Noapte bună, mamă.
Ne vedem mâine.
E un jucător foarte cunoscut.
Noapte bună, draga mea.
Mama ta era optimistă, nu?
Şi eu am avut o soră mai mică. O chema Susan.
Şi ea era bolnavă. Avea tuberculoză.
Iar mama mea, la fel cu face mama ta cu Emily,
o îngrijea în fiecare clipă.
Eu şi fratele meu eram geloşi.
- Serios? - Da.
Cui nu i-ar plăcea atâta atenţie? Însă ştiam că mama ne iubeşte la fel.
Şi tatăl tău?
Desigur, şi el ne iubea.
- Ai probleme? - Nu...
Poate puţin...
Unii spun c-am greşit, însă nu e adevărat.
Că ai dat foc casei tatălui tău?
Ce? Nu!
- De ce crezi aşa ceva? - Te-am văzut.
Nu, Teddy. Ce ai văzut... A fost un accident.
Nu-ţi face griji, tată. N-o să spun.
- Acum s-a întâmplat? - Da, azi s-a întâmplat.
Nu ştiu cum de s-a întâmplat.
- E de necrezut. - Nu te uita la mine. Eu doar o produc.
- Ce-ai făcut? - N-am vândut nicio picătură.
- Oraşul e plin de pileală. - Whisky irlandez.
Mai bun şi mai ieftin decât ce vindem noi.
E mult mai ieftin.
- Cine a adus băutura? - Nucky.
- Eşti sigur? - Absolut.
Parcă renunţase...
Există un motiv pentru care îi tai capul unui şarpe.
Cine-a dat-o în bară, Al?
De unde e whisky-ul ăsta? Ai spus că paza de coastă e la mâna ta.
- Ăsta spune multe lucruri. - Omul lui Nucky.
E din Irlanda. L-au importat.
Păi... haideţi să-l omorâm naibii pe irlandez!
Asta o putem face mai încolo. Însă ce facem acum?
- Parcă tu conduceai oraşul ăsta. - Chiar îl conduc.
Atunci tu ar trebui să ne dai toate răspunsurile!
Negrii în grevă, acum rahatul ăsta.
Încă sunt acolo. Mai mulţi ca niciodată.
Ştiu, Mickey.
Înseamnă că o să rămânem cu pileala luni întregi.
Am spus că mă ocup, ce naiba!
Zău? Compune şi-o melodie cu versurile astea.
Ştii ceva? Du-te-n mă-ta, Sal. Sau Charlie sau cum naiba te-o chema.
- Charlie mă cheamă. - Asta-i problema?!
O întreagă avere e în joc, domnilor.
- Trebuie să vindem alcoolul ăsta. - Mersi frumos, deşteptule. Unde?
Propun să-l împărţim între noi şi să-l vindem fiecare în oraşul său.
- Ăsta e oraşul meu. - Ce?
- Am zis că asta-i oraşul meu! - Atunci, în Philly.
Eu nu m-aş duce acolo, dacă aş fi în locul tău.
Din cauza lui Manny Horvitz?
Bine. Du-te tu în Philly. Eu mă duc în nord.
Haideţi să vindem rahatul ăsta! Bine?
În acel moment, Enoch Thompson, a plecat împreună cu dl White.
- Albert White, zis şi Chalky? - Exact.
Vă rog, spuneţi-le juraţilor ce s-a întâmplat în continuare.
Probabil au încheiat afacerea cu alcool.
- Cu siguranţă, eu... - Obiecţie!
Presupunerile dv., oricât de incitante ar fi, nu ne ajută cu nimic.
Declaraţi doar ce ştiţi sigur despre contrabanda dlui Thompson.
- Îmi cer scuze. - Rezumaţi-vă la ce ştiţi.
Agent Van Alden, ce ne puteţi spune despre un anume Hans Schroeder?
- Mă scuzaţi? - Hans Schroeder.
Numele lui e menţionat foarte des în dosarele dv.,
la fel ca şi numele văduvei sale.
Încercaţi să mă momiţi, dră Randolph?
Nu ştiu la ce vă referiţi.
În dosarul dv., aţi spus că Thompson a ordonat uciderea lui Schroeder.
Nu am o dovadă concretă.
- Aţi cercetat mult timp acest lucru. - A fost o ipoteză.
Supervizorul mi-a spus să mă concentrez asupra alcoolului,
aşa cum mi-aţi cerut şi dv. să declar.
- Neoficial? - Da?
Bănuiţi că el a făcut-o.
Thompson, a ordonat uciderea lui Schroeder?
N-am absolut nicio îndoială.
Luăm o pauză pentru prânz?
Ce spuneţi? Avem destule dovezi?
Haideţi să-l arestăm.
- Munya! - Dle Doyle.
Ce naiba faci?
Paza bună trece primejdia rea. Ia loc!
Nu acolo. Nevastă-mea o să mă omoare.
Aşadar... Noi doi?
Răniţii ambulanţi, mulţumită dlui Darmody.
- Nu m-am prins. - Umărul meu, gâtul tău...
- Jimmy n-a fost implicat. - Mi-ai aterizat la picioare.
Umărul tău... Waxey e cel responsabil.
Ce mi-ai adus?
Îţi dau echivalentul a cinci mii în schimbul datoriei lui Jimmy.
- Sunt de la Darmody? - Da, ţi-am mai zis.
Şi n-a venit el însuşi...
- E ocupat, Munya. - Da...
Acum e şef... şi te trimite pe tine să-i faci treburile.
Mi-a rămas ceva între dinţi?
Am luat-o de la cel care a încercat să mă omoare.
Abatorul lui Heilig.
Şi?
Atlantic City... Oraşul dlui Darmody.
Munya, el...
A-ncercat să mă omoare şi a făcut-o de oaie.
Acum cheltuie 5.000 de dolari pe pişatul ăsta ca să scape.
Îşi plăteşte datoria, atâta tot.
"Numai când mori îţi plăteşti toate datoriile."
Din Biblie, nu? Mare adevăr.
Încă mai eşti în combinaţie, nu?
Şi nu trebuie să ai de-a face cu el. Doar cu mine.
- Hai că iau ce mi-a trimis. - Bătrânul meu amic, Munya.
Spune-mi unde-l găsesc pe dl Darmody pentru o discuţie în linişte.
Manny, sunt partener cu el.
Tre' să-mi apăr investiţia.
- Ce naiba faci? - Te fac să te răzgândeşti.
Dle şerif Thompson, bună dimineaţa.
- Am cerut un avocat. - Sunt avocat, doar că nu al tău.
Esther Randolph. Sunt asistenta procurorului general.
Veniţi să mă arestaţi chiar în casă?
Îmi pare rău, nu le fac politeţuri suspecţilor de crimă.
- Vă înşelaţi amarnic, cucoană. - De fapt, cred că am dreptate.
Adjunctul dumitale, Raymond Halloran?
Are multe de spus despre dumneata şi un anume Hans Schroeder.
Iar dacă ai ceva de spus despre fratele tău, de exemplu,
roagă-ţi avocatul să mă contacteze.
Sunt sigură că imediat o să vină.
Scuze pentru deranj, părinte. Dna Schroeder vrea să vă vadă?
- Ce vrea? - N-a spus. S-o întreb?
Condu-o înăuntru.
- Vă deranjez. - Deloc, dnă Schroeder.
Luaţi loc, vă rog.
Dacă nu sunt aranjate în ordine, nu le mai găsesc.
- Ce mai face micuţa? - Doctorul ezită să dea un diagnostic.
- Nu vrea să vă dea speranţe false. - Ar fi chiar atât de rău?
Măcar ar fi ceva.
N-aţi vrea să credeţi în ceva adevărat?
Vreau să cred că-şi va reveni.
- Aşteptaţi un miracol? - Absolut!
Vrea ca fiica mea să-şi revină.
Vreau să trăiască şi să crească mare.
Vreau să alerge în iarbă şi să înoate în mare.
Şi să nu sufere... fără niciun motiv.
Vă amintiţi ce-am discutat mai devreme?
O faptă de devotament.
Ce-i asta?
Pentru biserică... o donaţie.
Nu mă ocup personal de bani, de bijuterii nici atât.
Atunci, spuneţi-mi ce trebuie să fac.
De ce faceţi aşa ceva, dnă Schroeder?
Mă apasă, părinte... pe suflet.
Vreau să scap de durere şi să arăt că sunt dispusă la orice.
Nu putem începe cu asta?
Putem.
Spunem o rugăciune?
- Ce-i atât de fascinant? - Tipu' ăla.
- N-are nicio grijă. - Sigur nu-i pasă cum arată.
E pe plajă... E vară... Dacă aici nu poţi fi liber...
Întinde o pătură şi du-te lângă el.
- Richard te-a adus aici? - Da.
- Unde-i Tommy? - La maică-ta.
Trebuie să plec câteva zile din oraş.
- Nu mă întrebi de ce? - Dacă vrei să ştiu, o să-mi spui.
- Am încredere în tine. - Nu vorbeşti serios.
Hai să nu certăm.
Nici nu încercam.
Ştiu că nu eşti fericită, Angela.
Ştiu că ai impresia că ştii anumite lucruri despre mine
şi ţi-e frică să-mi vorbeşti.
O să mă revanşez faţă de tine.
O să rezolv totul... odată pentru totdeauna.
Şi o să vezi...
că pot fi persoana care vrei să fiu.
Azi am auzit un banc.
- Unde? - La brutărie.
- Vrei să ţi-l spun? - Sigur.
Un bărbat merge la un hotel şi spune:
"Vreau o cameră şi o baie."
Recepţionerul îi răspunde:
"O cameră pot să vă dau, însă baia trebuie s-o faceţi singur."
- Nu l-am spus bine? - Ba da, e amuzant.
Trebuie să faceţi baie singur.
- Sigur trebuie să pleci chiar acum? - Nu sunt sigur de nimic.
Din păcate, n-am primit rezultatele pe care le speram.
Poliomielită paralitică.
Virusul ataca celule nervoase, afectând musculatura membrelor.
Dacă celule sunt distruse complet, aşa cum e situaţia lui Emily,
paralizia, mai mult ca sigur, va fi permanentă.
Aţi înţeles ce-am spus?
Margaret?
Fiica dumitale s-a rugat?
- Poftim? - Noaptea trecută?
Aţi spus că se roagă... pentru noi toţi.
Sunt sigur că s-a rugat.
Fie-i sufletul binecuvântat.
Ce ne facem acum?
Îi luăm lui Emily măsurile pentru proteze.
Luaţi-o acasă.
Când o să fie pregătită, o să începem terapia
în speranţa că o să fie mai bine.
Aş zice că e un sfat bun.
Nu!
Ce dracu'?
- Unde-i Darmody? - Nu-i aici.
- Tu eşti nevastă-sa? - Da.
Te rog...
Sunt însărcinată.
Te rog...
Vrei bani? Poate el să vă dea... Mulţi!
Îl conving eu.
Cel mai important lucru e viaţa, draga mea...
Sănătatea ta.
Soţul tău e responsabil.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
www.niftyteam.ro www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro