-De ce mergem la tribunal? -M-a sunat un criminal care vrea să mă angajeze.
-Si eu de ce merg? -Mi-e teamă de criminali.
Uite-te acolo.
E bun.
-Crezi că te poti controla? -Sunt disperată, ok?
M-am înscris la petitoarea lui Kimmie.
N-are ce rău să-mi facă. Se ocupă de Corretta si Richard...
Nu-mi vine să cred că ai făcut asta!
Nici mie. Să nu îndrăznesti să mai spui cuiva.
Cine ar crede? Altcineva decât el.
Acum pot si eu să-l miros pe-al tău?
Bună.
ALLY MCBEAL
Sezonul 5, Episodul 9 O SUTĂ DE LACRIMI
Traducerea: Anamaria Macri
Vă pot lăsa să intrati. Nu e periculos.
Ok.
Dl Hall....
-Vă cunosc de undeva? -Nu chiar. Multumesc lui D-zeu că esti aici.
-Ea este asistenta mea, Elaine. -Bună, Elaine.
-Bună.
Procesul dvs începe azi. Nu cred că e o idee bună să intru asa...
Niciun avocat nu-l preia. V-am văzut la tribunal, la prima mea audiere.
De atunci tot încerc să vă găsesc.
Mi-au dat un album cu poze ale avocatilor. Si asa v-am găsit.
Dl Hall, nu sunt specializată în dreptul penal.
-Nu contează. Poti să zbori. -Poftim?
Dvs credeti, dra McBeal.
Am stiut-o din secunda în care v-am văzut. Puteti zbura.
-De ce credeti asta? -Pentru că ati făcut-o.
Vreau să vă notati ceea ce căutati.
-Înalt, brunet si arătos. -Te rog.
-Aveti ceva cu mot? -De ce suntem aici?
-Fă si tu la fel ca ceilalti. -Nu sunt o persoană care "face la fel ca altii".
Să vă fie rusine, dna Pumple, să exploatati singurătatea.
-Îmi pare rău că am întârziat. -Elaine, poti să începi tu.
Din moment ce unii dintre noi par să opună rezistentă.
-Ce cauti într-un bărbat? -Puls si penis.
-Nu neapărat în ordinea asta. -Mi-as dori un bărbat bun...
...care visează să facă dragoste cu mine în timp ce eu cânt.
Cântec după cântec, după cântec, după cântec...
Onestă, bună, amuzantă. În principal, mi-ar place cineva care a fost grasă.
Cineva care a slăbit 30 kg si a cărei piele atârnă la gât.
O femeie bună si blândă cu un mot mare.
-Mă face să vomit. -Ar trebui să nu te mai plângi atâta...
-...si să-i spui ce vrei. -Sau pe cine vreau.
-Richard. -Încerc să ajut. Sunt prietenul tău.
-Ally. -Până aici.
E o prostie, bine?
Când esti asa necrutător, înseamnă că suferi. Asa e?
Nu ti s-a părut profund umilitor?
E umilitor să to apar singur la bar...
...si jenant să ajung întotdeauna acasă solo.
Trebuie să-ti spun, în lumina evenimentelor mondiale, valorile s-au schimbat.
-Valorile tale? -Ale mele? Dumnezeule, nu. Ale femeilor.
Nu le mai pasă de bani, ceea ce ne face mai putin atractivi.
Sunt singur, John.
Chiar?
Nu ti se pare că e cam disperat să apelezi la o petitoare?
Ba da.
Dar am depăsit deja stadiul de disperat.
Când ne-am întors, am auzit scandal la etaj si am stiut.
-El se întorsese. -Cine, dl Brickle?
Acuzatul. Intrase în casă. Era în camera fiului meu.
-Mai fusese în casa dvs înainte? -Da, acum era a noua oară.
-Ce s-a întâmplat de data asta? -Am fugit sus, gândindu-mă că e el.
M-am dus în camera lui Timmy, si el era acolo, la geam...
...cu aripile astea uriase, făcute de el.
-Si ce-ati făcut? -Păi, până să pot face ceva, a sărit.
-A sărit? -Pe geam.
A început să dea din aripi ca un condor urias.
A aterizat pe pământ cu o bufnitură.
Nu e adevărat. Dacă as fi căzut, mi-as fi rupt picioarele.
As vrea să merg pe capacitate diminuată. E o apărare...
...care ar fi putut fi propusă mai demult, dar pentru că abia am intrat...
-Nebunie? Cum adică sunt eu nebun? -Păi...
Crezi că poti...
...să zbori.
-Ce ti s-a întâmplat? -Ce vrei să spui?
Tu esti o zburătoare. Stiu că esti. Când te-am văzut, am...
Ok. Eu... Ok. Eu...
Eu visam pe vremuri că pot să zbor. Uneori.
Ally, dacă o persoană poate visa....
Ascută, în continuare, esti tu la interogatoriu.
Trebuie să spui juriului că nu ai intrat ca să furi...
...ci doar ca să ajungi la cer.
-Iar acum, esti liber, poti pleca. -Da?
Ti-am plătit cautiunea. Nu era mult si nu esti considerat risc de zbor.
-Se întâmpla când încercai să evadezi? -Poftim?
Când zburai.
-Ai un minut? -De ce?
Păi, eu...
Îmi cer scuze.
Ce s-a întâmplat de dimineată...
Când aveam 7 ani, am mirosit fundul unui băiat cu care mai târziu m-am întâlnit.
A fost dragoste la primul pufăit.
Dintr-o năzbâtie impulsivă, nebunească, te-am văzut aplecat...
...si nu stiam că esti tu, si de dragul vremurilor apuse...
Sunt într-o etapă a vietii de "opreste-te si miroase trandafirii"...
...si când nu sunt trandafiri în preajmă, doar fundul tău tepos...
-Scuză-mă, sunt... -Sunt sigur că ai mult stress la servici...
...dar nu suntem doar niste obiecte sexuale la care să le curgă balele femeilor de afaceri.
Suntem fiinte umane. El e Richie, Derek...
..:Alfonso si Big Mike. Spuneti bună.
Bună.
Multumesc. Promit să nu te mai reduc la un obiect.
-As aprecia asta. -Mi-a făcut plăcere să te revăd.
Si mie.
-Fratele meu e nebun, dra McBeal. -A fost diagnosticat...?
Nu, nu există nicio deficientă mentală diagnosticată...
...dar a devenit disfunctional. Nu-si mai poate păstra nicio slujbă...
...intră în vechea noastră casă, e obsedat de zbor.
-Când a început obsesia asta? -E de o viată.
La 10 ani îsi punea pelerină si sărea ca Superman. Si-a rupt ambele picioare.
Ati zice că s-a învătat minte. Intrările astea sunt ceva nou.
-As vrea să merg pe capacitat redu... -Nu-i place să fie făcut nebun.
-Stiu. -Ar putea merge la puscărie?
E la a noua încălcare. Ar putea merge la puscărie pentru un timp îndelungat.
-Voi încerca să-l conving. -Si cu nebunia, poate scăpa?
Păi, nu stiu, dar ce stiu este că asta e singura lui sansă.
-Ally, intră, intră. -Multumesc.
E asa bine să fii dinnou acasă.
-E deosebită casa ta, Harvey. -Multumesc. Ai mâncat?
-Pot să pregătesc ceva pentru tine, dacă vrei. -Nu, mi-e bine. Multumesc.
-Ia uite-te la toate aripile tale. -O muncă constantă de îmbunătătire.
Problema cu săritul pe geam este...
Nu căpătam suficientă încredere. Astea sunt ultimele.
Am compensat cu o aripă exagerată pentru propulsie suplimentară.
-Penele sunt pur si simplu.... -Nu sunt fabuloase?
Stratul ăsta de deasupra functionează de fapt ca absorbtie.
Aerul trece, te absoarbe în sus.
La următoarea săritură, Ally, voi reusi.
Harvey.
M-am antrenat. Tricepsii mei nu erau suficient de dezvoltati...
-...ca să dau din aripi, dar acum sunt gata. -Harvey.
Harvey.
Trebuie să mă lasi să sustin capacitate diminuată.
Nu sunt nebun.
Nu e ca si cum as sări din avion fără parasută.
-Am făcut-o fără să mă rănesc. -Dar de ce?
Pentru că trebuie să o fac. E ca o întrecere.
Ti-aduci aminte de Don Quijote? El a avut nevoie de o întrecere. S-a luptat cu dragonii.
De fapt, erau mori de vânt si Don Quijote era nebun.
Stii, prima oară când te-am văzut la tribunal, la audierea mea...
...mi-ai amintit de Dulcineea.
Ce s-a întâmplat?
Ally, ce s-a întâmplat?
Nimic...
Doar că tata obisnuia să-mi cânte "Dulcineea" când eram mică.
Spune-mi cum era când zburai tu.
-Harriet mi-a găsit bărbatul. -Deja?
Cât putea dura? Si-a redus lista la "oricine".
Am făcut o cerere specială, care i-a făcut sarcina mai usoară.
-"Cerere specială". -Bătrânel morocănos.
John.
Mi s-a spus că uneori porti un costum de corp ca să atragi femeile.
-I-ai spus tu asta? -Nu contează.
Ceea ce contează e inima ta.
Nu trebuie să treacă prin viată neiubită.
Dna Pumple, nu doresc să vă angajez serviciile.
Vă e suficient de clar, dna Pumple?
Dacă mai accentuezi L-ul din numele meu încă o dată...
...te arunc ca pe o piatră.
Prietenilor tăi le pasă de tine.
Li se pare că ti-e atât de dor de dragoste, că, fizic, începi să te coagulezi.
E adevărat. Erai mai înalt.
Omul ăsta are nevoie de o interventie.
Dacă el nu merge la dragoste, atunci dragostea trebuie să vină la el.
Am fost trimis în camera mea de multe ori, fie ca pedeapsă...
fie când părintii mei se certau. Asa mi-a venit ideea.
-Să săriti pe geam? -Să zbor.
Părintii mei se certau mult, si eu stăteam acolo, la geam...
...si visam să zbor departe.
Asa că dvs... Când părintii dvs se certau?
Da. Îmi era atât de frică că vor divorta, asa că stăteam la geamul camerei mele...
...când nu puteam să le acopăr vocile cu muzica.
Simteam că evadez, când visam la asta.
Si acolo sus era asa liniste. Era un sentiment de bucurie.
Si nu-i mai auzeam certându-se. Nu mai auzeam mânia.
Dra McBeal?
-Dra McBeal. -Scuze. Scuze.
De ce ati continuat să vă întoarceti la casă, si să pătrundeti în ea, ca adult?
Păi, când eram copil, camera aceea devenise ca o închisoare.
Era un râu care trecea la circa 100 de metri prin spatele casei noastre.
Mă gândeam, lăsăm visele de-o parte...
...voi zbura cu adevărat tot drumul ăla până la râu.
-Ati încercat? -Da. Întotdeauna nu reuseam...
...si-mi rupeam, de obicei si unul-două oase.
Când am plecat la colegiu am lăsat obsesia asta în urma mea.
-Dar a revenit. -De ce?
Păi, n-am avut mare succes în niciuna din diversele mele slujbe.
Am început să mă conving că stima de sine...
Esecul era o profetie care se auto-îndeplinea în cazul meu.
Si totul venea din încercările acelea de a trece dincolo de râu.
Am început să mă gândesc la asta dinnou. Nu mă puteam opri.
Am început să contruiesc iar aripi. Aripi mai bune. Stiu că pot să o fac.
-Dar de ce trebuie să o faceti? -Ca să-mi dovedesc mie însumi...
...că pot zbura.
Părintii mei spuneau că nu voi avea succes niciodată...
...pentru că eram sărit. Ăsta era cuvântul lor, "sărit".
Cred că întotdeauna am crezut că dacă-mi pun mintea cu ceva...
Ei bine, singurul lucru cu care mi-am pus vreodată mintea a fost depăsirea râului ăla.
Trebuie să o fac.
Pentru mine, schiatul nu este cu adevărat cea mai bună parte.
Este cabana, să te cuibăresti în fata focului, cu un pahar de cidru fierbinte.
-Pot face asta. Îmi place cidrul. -Cred că-ti place. E fabulos.
-Richard, pot să te întreb ceva? -Orice, Irene.
Am senzatia că esti interesat numai de gâtul meu.
E atât de frumos, felul în care se leagănă înainte si-napoi.
Face o umbră mică. E ca o draperie a dragostei.
Nu-mi vine să cred că e interesat în vestigiul ăla.
-Cel putin e destupat la minte. -Destupat la minte?
Si-a piedut orice minte are, destupată sau nu.
Morocănos.
-Elaine, unde ti-e partenerul? -Harriet îl aduce.
-De ce n-a găsit nimic pentru mine? -Ai pus inteligenta pe listă.
Ce bărbat inteligent s-ar înscrie la un serviciu de petit?
Unul în vârstă.
-Ok, am auzit asta. -Bună. Elaine?
Fă cunostintă cu Victor.
-Bună. -Bună.
Mă bucur să te revăd. Esti chiar mai drăgut în pozitie bipedă. Elaine Vassal.
-Numele de familie e optional pentru mine. -Morrison.
Stii că eu cânt? Ai vrea să mă auzi cântând?
-Bună. -Hei, Harvey.
-Ei bine, am o veste bună. -Da?
-Renuntă la acuzatii. -Da?!
Cu o singură conditie: Să renunti la aripi...
-...si să nu mai intri în casa aia vreodată. -Oh.
Am aripile cu care să o fac. M-am gândit...
...dacă ar fi să stau pe acoperis, as putea căpăta mai multă încredere.
Harvey, nu te vor lăsa să sari de pe acoperis.
Stii, chiar si Don Quijote a trebuit să renunte în a se mai lupta cu morile de vânt.
Dar s-a ridicat dinnou la sfârsit.
Din toti oamenii de pe lume, Dulcineea e singura care n-ar trebui să-mi spună să mă opresc.
Stii, ai descris exact. Zburatul meu.
Părintii mei se certau si eu îmi puneam căstile pe urechi.
Si dacă nu mergea, stăteam pe pervazul geamului si visam că sar.
Si zbor.
Unul din doctorii tăi a spus că există medicatie care te-ar putea ajuta.
-Ai vorbit cu unul din doctorii mei? -Da.
Cel care mă tratează de cancer?
Vezi, timpul a devenit deodată esenta, Ally.
Si înainte să mor...
...să mă bată Dumnezeu...
...voi zbura peste râul ăla.
Esti genul de tip de început, mijloc sau sfârsit?
Poftim?
Ce vezi acolo, sus? E doar începutul.
John, vrei să te lipesti de mine pe ringul de dans?
-Poftim? -Vreau să văd dacă stii să dansezi.
Altă dată.
Pârt.
Si tu care credeai că glumesc.
-Vei muri? -Să sperăm că nu.
Dar voi deveni tot mai slăbit după ce încep chimioterapia pe care o vor doctorii.
Datul meu din aripi va deveni mai anemic, asa că momentul e acum.
De asta vrei să zbori? Să scapi de moarte?
Am o ambulantă acolo, dacă asta te mai linisteste.
Stiu că tu îi poti convinge.
O amărâtă de săritură.
-Esti nebună? -Simte că trebuie să o facă.
Tu trebuie să-i protejezi interesele.
-Ceea ce cred că si fac. -Marie.
Ar putea muri! De când e treaba avocatului...
-...să creeze conditii pentru nebunie? -Am aterizat în sigurantă.
-De la etajul doi, nu de pe acoperis. -Spui că sunt o victimă a obsesiei...
-...asa că hai să terminăm cu obsesia asta. -Asta ti-ar putea termina viata.
Viata mea...
Eu sunt...
Eu sunt pe moarte, Marie.
-Poftim? -Am melanom.
Voi face tratament. Doctorii speră...
...dar zilele mele de zburat sunt pe sfârsitelea în curând.
-De ce nu mi-ai spus? -Pentru că te îngrijorezi.
Ti-ai petrecut toată viata făcându-ti griji pentru mine. Nu crezi că stiu asta?
Stiu cât de mult mă iubesti.
În lumina acestei iubiri, te rog, nu te împotrivi.
-Harvey... -Vreau să zbor, Marie.
Si vreau să fii acolo, cu mine când zbor.
Si...
-Si familia Brickles a fost de acord? -Da.
-Trebuie să fie azi? -Trebuie să merg la chimioterapie.
-Cu cât mai curând depăsesc râul ăla... -Bine, atunci...
-Pot să-ti văd noile aripi mai bune? -Sigur! Ti le arăt acum.
-Ora trei, la casă. -Ne vedem acolo.
-Ce faci aici? -O căutam pe Elaine.
Elaine?
Da, o petitoare nebună m-a convins măcar să mă întâlnesc cu ea.
-Tu erai partenerul ei? -Am făcut nebunii mai mari...
...niciuna nevenindu-mi acum în minte.
-Nu mă ajuti deloc. -Scuză-mă. Doar că...
Păi, a mers bine. Esti aici dinnou, asa că...
Păi...
-Ai venit să o părăsesti? -Ally, mi-a cântat.
Ok, ascultă, nu poti să o părăsesti. Cântatul înseamnă tot pentru ea.
Dacă o respingi acum, va presupune că e din cauza cântatului.
Adică, mai iesi cu ea o dată.
Desparte-te de ea din cauză de cum arată, sau de personalitatea ei.
Va face fată, crede-mă. Dar dacă te desparti de ea din cauză de cum a cântat...
...asta chiar cred că o va omorî.
Ally? Eu...
-Victor. Ce faci aici? -Am venit să te văd.
-Da? -Elaine, eu...
Speram să luăm cina împreună.
-Tic-tac, John. -Scuze. Despre ce e întâlnirea asta?
O preluare prietenească. Actiuni, obligatiuni. Dragoste.
Actiuni, obligatiuni si dragoste?
Figurat vorbind. Încercăm să salvăm compania. Si nu putem fără tine.
-Care companie? -Compania pe care o păstrăm, John.
Despre ce vorbesti?
Ce se întâmplă?
John Cage, băiete, tu esti?
Credeam că zilele tale mohorâte S-au terminat
Ce nai...?
Ochi adânciti si plini de suspine
Aceasta e o interventie, John. Trebuie să fii salvat.
-Poftim? -Salvare emotională. Suntem aici pentru tine.
O scoatem noi la capăt Ne-a mai rămas doar un lucru de făcut
Trebuie să-ti găsim femeie
Nimic altceva nu te poate face Să fii sigur că esti în viată
Trebuie să-ti găsim femeie
Trebuie să plecăm Ne pierdem timpul vorbind acum
John Cage, băiete, Esti prietenul meu
Tu spui cum Si eu spun când
S-ar putea să nu mai ai sansa asta
Sentimentul de gol E pe cale să se termine
Trebuie să-ti găsim femeie
Nimic alceva nu te poate face Să fii sigur că esti în viată
Trebuie să-ti găsim femeie
Nimic altceva nu te poate face Să fii sigur că esti în viată
Trebuie să-ti găsim femeie
Apreciez sincer, dl Brickle.
Avocatii m-au sfătuit să nu o fac, dar...
Nu voi fi rănit. S-ar putea chiar să reusesc să traversez.
-Sincer sper să reusiti, Dl Hall. -Pare asa departe.
Mă duc să verific copii. Merg la niste prieteni acasă, în caz că...
-Mă fac praf? -Ati fost acolo sus pe acoperis?
-E cale lungă până jos. -Da, am fost sus.
Stai să-mi vezi aripile.
Deci...
-...asta a fost închisoarea ta? -Da.
Camera din care sunt făcute visele, cred.
La ce te uiti?
La priveliste. Spune-mi dinnou, de ce sunt aceste aripi mai bune?
Sunt mai aerodinamice. Si de pe acoperis, e mai multă alunecare si propulsie mai mare.
-Si după noul meu regim de fitness... -Dai mai bine din aripi.
Din secunda în care te-am văzut, am stiut că mă vei ajuta să ajung aici, Ally.
Nu voi putea să te ajut să ajungi dincolo de răul ăla.
Asta stiu.
Când vine vremea, tu doar să mă astepti pe celălalt mal.
Pentru că acolo voi ateriza.
-Le-ai testat vreodată, Harvey? -Salturi mici. Nimic de genul ăsta.
Să fii atent.
El sare de pe acoperis si eu îi spun, "fii atent".
Du-te pe malul celălalt. Vin si eu imediat.
Îmi dores să fi trăit si mama cu tata. Ar fi fost mândri.
-Ne vedem în curând. -Absolut.
-Simt că te cunosc dintotdeauna. -Ally, nu mor.
Adică, s-ar putea să mor, dar nu azi.
Orice s-ar întâmpla acolo sus, promite-mi că nu vei înceta să dai din aripi.
Promit. Du-te si tine-i companie surorii mele, ok?
Ally?
Ne cunoastem dintotdeauna.
-A fost ideea lui Harriet. -Faci un birou plin de oameni să cânte...
-..."Trebuie Să-Ti Găsim Femeie"? -Viata e scurtă.
Nu e asa scurtă si refuz să mi se tină prelegeri...
...de către un om care pipăie carnea de sub bărbia străbunicii cuiva.
-Nu eram interesat de ea. -Atunci de ce?
Încercam să mă vindec de fetisismul meu.
-Iesi afară. -Îmbătrânim, John.
-Pentru că ne apropiem de 40? -Pentru că nu mai suntem aproape de...
De ce?
Nu stiu dacă e dragostea sau familia ce vreau să spun, dar unde ne aflăm noi acum...
...cu certitudine nu este ce vreau să spun.
-Se întâmplă ceva cu tine. -Păi...
Era si timpul.
Uite-te la el.
Îti vine să crezi?
Ok, conditiile sunt bune.
Dă tare din aripi, Harvey. Dă ca un nebun ce esti.
-Ce mai faceti, domnule? -Bine.
E o vorbă, dar am un lapsus acum.
-Acum sau niciodată? -Merge si asta.
Ok. Ok, sistemele-s verificate.
Fă să aterizeze usor....
Promit să mă duc la biserică...
Ok. Lasă-mă o dată, te rog.
Si aripile sălbatice Ale destinului
Mă vor purta înainte
Haide Harvey! Haide, dă din aripi!
Esti bine?
Da!
Am zburat! Am zburat!
-Esti bine? -Bratele îmi sunt putin obosite...
...dar în afară de asta... Am zburat!
Harvey?
-Harvey, ce e? -Vă rog. Dati-vă la o parte!
-Scoteti-i aripile. -Puneti-l pe spate.
A făcut atac de cord. Tratamentul de cancer...
...i-a slăbit evident inima.
Aranjez acum înmormântarea. Va fi probabil marti sau miercuri.
Ok.
Multumesc, Ally.
Îmi multumesti?
-Am ajutat să-l omor. -Nu.
Nu, nu-i asa.
Si datorită tie, a ajuns să zboare.
Expresia de pe fata lui, a fost cel mai fericit...
Nu voi uita niciodată.
Si nu te voi uita niciodată nici pe tine pentru că i-ai oferit acest moment.
Fratele meu a zburat.
-Ai văzut? A zburat. -Da, a zburat.
Da, bine, ne vedem săptămâna viitoare. -Marie?
-Îmi pare rău pentru pierderea ta. -Multumesc.
Si mie îmi pare rău pentru pierderea ta.
Mi-a spus că vă stiati demult.
Da.
Traducerea: Anamaria Macri anamaria.macri@yahoo.com