Copii ! Terminaţi cu ghiozdanul ăla !
- Potoliţi-vă. Sunteţi bucuroşi că plecăm ? - Da !
- Vă veţi purta frumos ? - Da !
Acum 3 zile, unitatea Five-O a confiscat cocaină în valoare de 80 de milioane $,
introdusă clandestin în Portul Honolulu, pe un vas de pescuit columbian.
Observ că ţi-ai tras ţinuta oficială, nu ?
O ceremonie publică... ocazia perfectă de-a purta o cravată.
Dintotdeauna mi-a plăcut cravata.
Acţiunile curajoase ale celor de la Five-O
au făcut ca statul nostru să fie unul lipsit de pericole.
Five-O a acţionat în cooperare cu cei de la Vamă, Narcotice şi Poliţia Honolulu,
pentru a pune la cale o acţiune eficientă şi unitară de anihilare a celui ce
pare a fi un actant important în traficul mondial de droguri.
Mulţumim pentru ajutorul oferit de către autorităţile noastre şi vom continua
să ne bazăm pe ele pe măsură ce această anchetă va înainta.
Considerăm că am transmis un mesaj puternic cartelurilor sud-americane.
Statul Hawaii nu va fi folosit drept staţie în transportul ilegal de narcotice.
- Jay, ce se-ntâmplă ? - E un accident rutier.
Totul e în regulă, copii. Rămâneţi pe locurile voastre.
Aţi păţit ceva ? E cineva rănit ?
Da. Tu.
Sezonul 2, episodul 11 CAPCANA
Traducerea şi adaptarea: BMC@titrari.ro Script: addic7ed.com
L-am audiat pe locotenent-comandantul McGarret
cu privire la acţiunile dvs în Coreea.
Dacă cele relatate de el sunt corecte, iar noi suntem aici pentru a verifica asta,
atunci această comisie are respectul suprem
- ... pentru curajul şi eroismul dvs. - Mulţumesc, dle.
E adevărat că aţi fost în fruntea a 4 civili pe teritoriul inamic
şi că aţi părăsit zona fără a suferi pierderi ?
Da, dle.
Aţi intrat în luptă cu un inamic mai numeros şi mai bine înarmat decât voi,
şi aţi ieşit victorioşi ?
Da, dle.
"Adaptează-te şi învinge" acesta e motto-ul nostru.
Şi aţi pătruns pe teritoriul inamic
cu un elicopter scos din uz, pe care cei mai mulţi
l-ar cataloga nemanevrabil, ca să nu mai spun nepregătit de luptă ?
Am beneficiat de ajutorul unui pilot civil experimentat, dle.
Vreţi să spuneţi că aţi acţionat fără ajutorul vreunui membru activ al Armatei ?
Da, dle.
Din păcate, nu e cazul împrejurărilor de faţă.
Doriţi să spuneţi ceva în apărarea dvs ?
Locotenent-comandantul McGarrett se afla la ananghie.
Am făcut ce se impunea pentru a-l aduce acasă.
Aş proceda la fel, dacă aş fi nevoit.
Zâmbeşti. Asta nu e de bine. Ce au hotărât ?
Marina îmi oferă ocazia de a-mi urmări visele.
Nu se poate, Joe, nu...
Dintotdeauna mi-am dorit să deschid un bar.
Nu se poate să te dea afară.
Ei o numesc pensionare anticipată, cu toate drepturile incluse.
Ştii ceva ? Voi vorbi cu Comisia de Anchetă...
Nu, las-o baltă. S-a terminat, fiule.
Jumătate din viaţă mi-am slujit ţara şi sunt mândru de asta.
Nu regret nimic.
E vina mea, Joe.
Nu, eu răspund pentru faptele mele.
Aşa că ce-ar fi să-mi faci cinste cu nişte creveţi "jambalaya" şi vom fi chit.
Dă-mi voie să-ţi spun o chestie: eşti singurul om din lume
care ar vedea în creveţii "jambalaya" un schimb echitabil
pentru sfârşitul carierei lui, ştii asta ?
Haide, răspunde. Vom vorbi la cină.
McGarrett. Vin imediat.
Despre ce e vorba ?
Pare a fi o răpire. Sunt 16 copii şi 3 adulţi de la Şcoala Coastei de Sud.
Erau în excursie. A venit cineva şi a capturat întreg autobuzul.
Părinţii au fost anunţaţi ?
În momentul ăsta, Kono e în drum spre şcoală
pentru a se întâlni cu ei şi a-i pregăti pentru o cerere de răscumpărare.
- Cine e victima, Chin ? - Jay Katsu, şoferul autobuzului.
Suntem în aşteptarea lui Max,
dar cele 3 împuşcături în torace, de la mică distanţă, par a fi cauza morţii,
Uitaţi ce cred eu. Tipul coboară din autobuz să vadă ce s-a întâmplat.
Ajunge aici... pac ! e împuşcat de către unul din răpitori.
Stai puţin...
- Ce părere ai ? - Accidentul a fost înscenat.
Priviţi: nu sunt urme de derapaj. Niciun airbag nu s-a declanşat.
Sunt pagube minime.
Ale cui sunt aceste maşini ?
Poliţia a verificat numerele de înmatriculare.
Se pare că au ambele maşini au fost declarate furate aseară.
Am vorbit cu martora care a apelat numărul de urgenţă.
A ajuns la locul accidentului acum circa 20 de minute.
Şoferul era deja mort.
- A văzut autobuzul şcolar ? - Da, a declarat că a văzut
un astfel de autobuz, îndreptându-se în mare viteză spre sud.
Dacă au ajuns pe autostrada H3, ar putea fi oriunde pe insulă.
Avem nevoie de numerele de mobil ale tuturor celor aflaţi în autobuz.
Depistarea telefoanelor e şansa noastră cea mai bună de a-i localiza.
Atenţie toată lumea ! Puneţi telefoanele în geantă ! Haideţi !
Dă-mi telefonul tău.
Haideţi ! Haideţi odată !
Telefoanele în geantă ! Am zis să puneţi telefoanele în geantă !
La ce te uiţi ? Haideţi ! Repede !
Haideţi, n-am toată ziua la dispoziţie ! Haide odată ! Am zis "haide" !
"Autobuz deturnat. Copiii sunt ok. Se îndreaptă..."
Deschide uşa.
Tu ! Ce faci ?!
Azi nu e cazul s-o faci pe-a eroina.
- Copiii noştri sunt teferi ? - Ce vor răpitorii ?
Nu suntem siguri, dar facem tot ce e necesar
ca să fim pregătiţi pentru o cerere de răscumpărare.
A vorbit cineva cu ei ?
Ştiu că vreţi să faceţi orice ca să vă găsiţi copiii,
dar cel mai bun lucru pe care îl puteţi face în clipa de faţă
e să vă asiguraţi că deţinem toate datele dvs de contact,
în caz că răpitorii vă abordează în mod direct.
Vă vom sta la dispoziţie chiar aici. Mulţumim foarte mult.
- Te simţi bine ? - Da.
- E ceva ce le pot spune ? - Încă nu.
Uite ce e, vreau să-mi strângi informaţii despre fiecare dintre aceşti părinţi.
De ce ? Crezi că ar putea fi implicat vreunul din ei ?
Kono, ar putea fi implicaţi toţi.
Doar nu e o coincidenţă
că a fost deturnat un autobuz de la o şcoală particulară scumpă.
Aceşti copii... au fost vizaţi. Trebuie să aflăm de ce.
Bine. Am înţeles. Tocmai am vorbit cu Poliţia Honolulu.
Au găsit o geantă cu celularele victimelor, aruncată sub pasajul Likelike.
Acolo se intersectează două autostrăzi,
şi există şase ieşiri pe o rază de 5 km de acel loc.
Grozav, deci habar n-avem unde se află sau încotro se îndreaptă.
Ambele maşini folosite la înscenarea accidentului rutier au fost furate.
- Avem o descriere a făptuitorului ? - Mai mult. Am un nume.
Ken Nakoa ? Tocmai ce l-am arestat pentru furt de maşini.
Mă bucur să observ că sistemul nostru de justiţie îşi face treaba până la capăt.
Da, a ieşit pe cauţiune.
Dar poartă o brăţară de monitorizare GPS.
Bun. L-am localizat ?
Poliţistul care îl are în grijă îi verifică acum locaţia.
Nu are noimă.
Nakoa e un hoţ de maşini fără antecedente în infracţiuni violente.
Nu se potriveşte profilului unui răpitor.
Aşa e, nu se potriveşte. Dar e un întreprinzător.
Poate că a lucrat pentru răpitori.
Locotenent Kelly. Aveţi datele de localizare ale lui Ken Nakoa ?
Da, grozav. Trimiteţi-le încoace. Nakoa e în mişcare.
Gata, l-am depistat. E la circa 800 de metri în faţă.
Bun. În care din maşinile astea se află ?
- De unde să ştiu eu ? - Cum adică "de unde să ştiu eu" ?
- Tu ai GPS-ul. - Văd un punct roşu care clipeşte.
Asta e tot. Vezi ?
Deci, dacă vezi ceva roşu intermitent, acţionează şi trage-l pe dreapta.
De ce te enervezi ?
- Nu mă enervez. - De ce te-ai enerva chiar acum ?
- Încercăm să-l prindem pe individul ăsta. - Dacă nu încetezi, voi deveni nervos.
Nakoa trebuie să fie într-una dintre aceste maşini.
- O fi în asta ? - Nu.
El e ?
Doar dacă s-a deghizat în cântăreţ de country.
În maşina asta trebuie să fie.
- Sper ca acest camion să aibă frâne bune. - Ce ?! De ce...
Ieşi afară repede ! Mâinile sus !
- Unde e Nakoa ? - Nu ştiu despre cine vorbiţi.
- Trebuie să fie pe aici pe undeva. - Du-te !
Ananas. Poate că a scăpat de brăţară.
Sau poate că cineva a scăpat de Nakoa.
Sună-l pe poliţistul lui de supraveghere ! Obţine toate datele
de pe brăţara de monitorizare, din ultimele 48 de ore.
Nakoa s-a intersectat cu aceşti răpitori. Vreau să aflu unde.
Cine e ?
Apelul de răscumpărare. Chin.
Sun-o pe Kono, să localizeze apelul.
- Comandante McGarrett ? - Da, nu ţi-am reţinut numele.
Îmi poţi spune "femeia care aţinteşte arma asupra a 19 ostatici".
- A păţit ceva vreunul din ei ? - Încă nu.
Bun, să nu păţească nici de-acum înainte. Ce doreşti ?
Vrem ceea ce ne aparţine.
Cocaina pe care aţi luat-o la descinderea din port. O vrem înapoi.
Aveţi două ore la dispoziţie să faceţi demersurile necesare...
... altfel copiii vor începe să moară.
- L-ai localizat ? - N-a fost timp suficient.
Ce naiba se petrece ?
Răpirea n-are nicio legătură cu părinţii. Ne vizează pe noi.
Vrem ceea ce ne aparţine.
Cocaina pe care aţi luat-o la descinderea din port. O vrem înapoi.
Aveţi două ore la dispoziţie să faceţi demersurile necesare...
... altfel copiii vor începe să moară.
Cât de credibilă e ameninţarea ?
Deja au făcut o victimă, dle.
Sunt convins că vor face tot ceea ce se impune pentru a-şi recupera drogurile.
Asta nu se va întâmpla. Noi nu negociem cu teroriştii.
Dar asta încercăm să subliniem şi noi. Cred că n-avem de ales, dle.
Dacă le dăm curs cererii,
le dăm de înţeles că suntem dispuşi la negocieri.
Azi, un autobuz, mâine va fi un avion.
Ce va urma ? Trebuie să-i salvaţi pe aceşti copii pe altă cale.
Ce spun echipajele de cercetare ?
N-au fost reperaţi nici din elicopter, nici de pe şosea.
Credem că autobuzul e dosit pe undeva.
- Despre răpitori ce ştim ? - Absolut nimic.
Poliţia încă încearcă să-şi dea seama cărui cartel aparţin drogurile.
Dar descinderea din port ? Ce ştim despre indivizii ăia ?
Pe vas am întâmpinat rezistenţă din partea a 4 tipi.
- Unul a supravieţuit. - Mateo Vargas.
Acum e în arest, dar se teme pentru viaţa lui.
Eu zic că nu va coopera.
Atunci, faceţi-l să vorbească.
Trebuie să-ţi punem câteva întrebări în legătură cu cei pentru care lucrezi.
Sunteţi nebuni ? Nu vă spun nimic.
Păi, nu prea ai de ales. E regretabil.
Paza !
Au şi ei pauză, înţelegi ? Dovedeşte puţin respect.
Bine, ce doriţi ?
Un autobuz plin cu copii a fost deturnat azi-dimineaţă.
Ce ştii de asta ?
Nimic.
Nu mă minţi.
Jur pe Dumnezeu, nu ştiu nimic, chiar nimic.
Vargas, ascultă-mă, ai copii ?
- Nu-i o întrebare grea... ai copii ? - Da.
- Câţi ? - Trei.
- Trei... băieţi sau fete ? - Fete, am trei fete.
Acum imaginează-ţi că fetele tale s-ar afla în autobuzul ăsta.
Ce ai face ?
Vă spun încă o dată că nu ştiu de nicio răpire.
Bine. Ridică-te.
Pentru cine lucrezi ?
Nu pot.
- Pentru cine lucrezi ? - Nu pot să-ţi spun.
Îmi cunoaşte familia. Ştie unde locuieşte.
Pe cuvânt că dacă îţi spun, îmi va ucide familia.
Cine îi va ucide ?
Nu pot.
Bine...
Uite ce e, îţi putem proteja familia. Înţelegi ce spun eu ?
Mă jur pe insigna mea că-ţi voi proteja familia.
Trebuie să ne dai un nume. Înţelegi ?
Bine.
Lori, trebuie să afli tot ce se poate despre un tip pe nume Hugo Castillo.
Vargas a spus că e şeful cartelului. Dacă-l găsim, îi găsim pe răpitori.
Da...
- Joe... - Salut, Steve.
Ce faci aici ?
Cercetare.
Cum adică "cercetare" ?
Credeam că ai de gând să-ţi deschizi un bar, să te bucuri de pensie.
Wo Fat te-a momit în Coreea,
ţi-a omorât unul din oameni doar ca să afle ce ştii despre Shelburne,
iar timpul zboară, Steve.
Ce legătură are asta cu faptul că azi eşti în Halawa ?
Trebuie să găsim Shelburne înaintea lui Wo Fat,
şi mă gândesc că singura modalitate de a face asta
e de a vorbi cu cei apropiaţi lui.
- Pe cine ai vizitat ? - Pe Hiro Noshimuri.
Şeful grupării locale Yakuza... Îl ştiu, eu l-am băgat după gratii.
Da, acum câteva luni, acum e liber graţie câtorva avocaţi buni;
a fost eliberat şi face demersurile pentru a fi extrădat în Japonia,
aşa că trebuie să plec. Te sun când îl găsesc.
A fost un asasin plătit, de nivel mediu, pentru Cartelul Tarya din Columbia.
Acum 9 luni, i-a eliminat pe grangurii cei mari şi a preluat controlul.
Am verificat numele Castillo în baza de date a poliţiei
şi n-am dat de vreun alias sau de asociaţi cunoscuţi de pe insulă,
aşa că n-avem niciun indiciu care să ne ducă pe urmele copiilor.
Au pus planul la punct în doar trei zile, deci vor alege un loc foarte cunoscut.
Vargas a zis
că drogurile lui Castillo sunt întotdeauna aduse în port şi livrate în acelaşi loc.
O ascunzătoare de droguri.
- Exact. - Poate acolo îi ascund pe copii.
Ce informaţii avem de la brăţara de monitorizare a lui Nakoa ?
Poliţistul de supraveghere a trimis datele încoace şi acum reconstitui traseul.
Nakoa a trebuit să lase undeva acele maşini furate,
şi sper ca acel loc să fie chiar ascunzătoarea.
Trebuie să facem mai mult decât să sperăm.
Mai avem doar 45 de minute până la următorul apel de răscumpărare.
Poate ştie Vargas unde se află ascunzătoarea.
Nu te baza pe asta.
Conform spuselor lui, treaba lui era să stea pe marfă
în spatele unei dube fără geamuri.
Deci habar n-avea pe unde se deplasa.
Practic, era un câine de pază înarmat...
... dar nu o rasă inteligentă, care adulmecă bombele.
Da, dar şi câinii de pază aud lucruri,
iar dacă nu cumva Vargas adormea în spatele dubei,
ştie mai multe decât crede el că ştie.
Unde ai ajuns cu duba ?
La docuri.
La docurile de unde am confiscat noi cocaina ?
Exact.
Dacă vă ajut, de unde ştiu eu că fetele mele sunt în afara pericolului ?
Pentru că ţi-a promis comandantul McGarrett.
Uite ce e, nu prea mai avem timp. Vreau să-ţi aduci aminte.
De fiecare dată lăsai drogurile în acelaşi loc ?
De fiecare dată.
Şi după ce plecai de la docuri, duba vira la stânga sau la dreapta ?
Nu ştiu. Niciodată n-am văzut încotro o luam.
Nu existau geamuri.
Închide ochii.
Imaginează-ţi că eşti în dubă. Încearcă să-ţi aminteşti.
- La stânga, cred. - Bine...
- Cât durează drumul ? - 20-25 de minute.
Bun, gândeşte-te la intervalul ăsta de timp.
Ce auzi, ce miroşi ? Ce simţi ?
La început, ne opream des.
Semafoare, bine. Altceva ?
Auzeam izbituri, ca de metal pe lemn.
Izbiturile astea puteau fi de la nişte ciocane de pe un şantier de construcţii ?
Da, cred că da.
Da, se fac nişte renovări la vechiul ponton pescăresc.
Ce-ţi aminteşti după aceea ?
- După asta, intram într-un cerc. - Intrarea pe o autostradă ?
Da, aşa cred,
căci după aceea, nu ne-am mai oprit o bucată bună de timp.
- Cam cât timp ? - 15-20 de minute ?
Între 15 şi 20 de minute, bine...
Ţi s-a părut cumva că luaţi altitudine ? Că urcaţi ?
Da, urcam; nu mai mult de 10 minute, după care, ajungeam.
- Auzeai oceanul ? - Nu.
Nu, auzeam trafic, poate o autostradă în depărtare.
- Îmi pare rău, v-am ajutat cumva ? - Da, te-ai descurcat foarte bine.
Am prelucrat informaţiile de pe brăţara de monitorizare.
Astea sunt locurile în care a fost în ultimele 48 de ore.
- Foarte ocupat băiatul. - Aşa-i că da ?
Maşinile folosite în răpire au fost furate de aici şi de aici.
Oricare din celelalte locaţii ar putea fi ascunzătoarea de droguri.
E clar că n-avem timp să verificăm toate locurile astea.
Pune poliţia să cerceteze aceste locaţii
şi să acorde atenţie sporită clădirilor îndeajuns de mari
cât să ascundă un autobuz.
Steve, unul dintre părinţi a venit aici să-ţi vorbească.
Bine, mulţumesc.
Ceilalţi părinţi mi-au cerut să vin.
Ştim că aţi primit o cerere de răscumpărare,
aşa că... ce vor răpitorii ?
Dle Schafer, vă pot asigura că toate resursele de care dispunem
pe insulă lucrează pentru a vă aduce copiii acasă.
- Ce sumă au cerut ? - Mă tem că nu e aşa de simplu.
Copiii noştri sunt la ei, iar ei vor banii noştri.
Ce poate fi mai simplu de atât ?
Dacă am fi crezut că putem rezolva problema aşa, am fi făcut-o.
Există vreun aspect pe care mi-l ascundeţi ?
- Dle Schafer... - Dacă nu e vorba de bani,
atunci despre ce e vorba ?
Dle Schafer, ascultaţi...
Ştiu că vă este greu şi îmi pare rău, dar va trebui să aveţi încredere în noi.
Da.
Jason... voia să-l duc la surf în dimineaţa asta.
E în etapa de învăţare, şi numai la asta se gândeşte.
I-am spus că nu-l pot duce. Trebuia s-ajung devreme la birou.
Am ales hârţogăraia în detrimentul fiului meu pentru că m-am gândit
că voi avea o mie de alte dimineţi în care să merg la surf cu el.
De aceea, vă rog, daţi-le tot ce vor şi aduceţi-mi băiatul acasă.
Totul va fi bine, Adam.
Întoarce-te la New York; ai o afacere de condus.
Extrădarea în Japonia ? Asta îţi doreşti cu adevărat ?
- Da, acolo voi fi mai ferit de pericole. - Care pericole ?
- Nu e nevoie să fugi. - Ba mă tem că trebuie.
Cine e ? Cine te forţează să faci asta ?
Yakuza ?
N-are importanţă.
Am promis să nu-ţi transfer din problemele mele.
Acum vreau să-mi promiţi şi tu acelaşi lucru.
Coborâţi ? Intră.
Dle Noshimuri, nu mă face să-ţi mai spun o dată.
Numai tatăl tău, atât.
E în regulă.
Lori, Lori !
- Da, încep localizarea acum. - Danny.
- McGarrett la telefon. - Ai cocaina mea ?
- Vreau dovada că toţi copiii sunt teferi. - Ăsta nu-i un răspuns.
Nu vă dăm nimic până nu ne convingem că toţi copiii sunt teferi.
Vrei dovadă ? Îţi dau eu dovadă.
Adu-mi unul.
Stai, ce faci ?
Tu ! Vino. Acum !
Haide !
Cred că tata îl cunoaşte pe tipul ăsta.
- Haide ! - Nu, nu.
Ce faci ? Opreşte-te ! Ascultă-mă.
Ascultă-mă, să nu faci vreo prostie ! Noi suntem aici.
Ai zis că vrei o dovadă că toţi ostaticii sunt în viaţă.
Auzi ţipetele ? Poftim dovada.
Îmi vreau cocaina într-o camionetă,
cu luminile de avarie pornite, care să se deplaseze spre nord,
pe Autostrada Kam.
Un singur şofer, fără escorte, fără elicoptere.
Când vă văd pe şosea, vă sun. Aveţi o oră la dispoziţie.
O secundă dacă întârziaţi, împuşc un copil.
- Ai înţeles ? - Da, am înţeles.
Ascultă...
Vreo locaţie ?
N-a fost timp suficient. Rutează semnalul
prin 4 relee diferite. E în zona Windward.
Anunţă poliţia să-şi trimită toţi oamenii în acea parte a insulei.
Bine.
Cred că am aflat ceva.
Da, folosind datele de monitorizare ale lui Nakoa
şi ce şi-a mai amintit Vargas, cred că am găsit locul.
Acolo cred că-i ţin pe copii.
- Ce e acolo ? - E un depozit.
E o fostă fabrică de conserve.
Şi arată destul de mare cât să ascundă un autobuz.
Haideţi, să mergem !
Ăsta e autobuzul.
Unde sunt ?
- Ce e aia ? - Nu sunt sigur.
Cine stătea acolo ?
Dra Christie, profesoara.
- Ai găsit ceva ? - Câteva containere false de peşte.
Aceleaşi pe care le-a folosit cartelul
ca să introducă drogurile găsite de noi în port.
Eu am găsit ulei proaspăt de motor.
Cred c-au avut o a doua maşină.
Noi am găsit un bileţel băgat în scaunul profesoarei.
"Jason Schafer îşi aminteşte că l-a văzut"
"pe unul dintre răpitori vorbind cu tatăl său."
Schafer... Nu aşa îl cheamă pe tatăl care a venit să vorbească cu tine ?
Da. Malcolm Schafer.
Cum de Schafer îl cunoaşte pe unul dintre răpitori ?
Poate că el a fost cel vizat de la bun început.
Staţi puţin...
Deci răpitorii au o răfuială cu el; înţeleg asta.
Îi răpesc copilul, dar de ce şi restul clasei ?
Chin, află tot ce poţi despre tipul ăsta.
Danny, tu şi Kono mergeţi la şcoală să vorbiţi cu el.
Haideţi, repede. Suntem presaţi de timp.
- Tu unde te duci ? - Mă voi gândi la un plan secundar.
- Unde e tipul ăsta ? - Nu e aici.
Dar soţia lui ?
Uite-o acolo.
Dnă Schafer.
Dnă Schafer, trebuie să vorbim cu soţul dvs.
- Ştiţi unde e ? - De ce ?
S-a întâmplat ceva ? Jason e teafăr ?
Dnă Schafer, avem motive să credem
că fiul dvs e posibil să-l fi recunoscut pe unul dintre răpitori.
Ce ? De unde să-l cunoască fiul meu pe unul dintre răpitori ?
Asta încercăm şi noi să ne dăm seama.
Credem că Jason e posibil să fi văzut această persoană în compania soţului.
Dacă aveţi pe cineva în minte... Nu ştiu, poate un partener de afaceri
cu care e posibil să fi avut de curând un conflict ?
Nu, nu e posibil.
- Dle Schafer, cu ce se ocupă soţul dvs ? - Cu afaceri imobiliare.
Trebuie să vorbim cu el de urgenţă,
aşa că ne-aţi fi de ajutor dacă ne-aţi spune unde se află.
A primit un telefon şi a trebuit să plece.
- Când ? - Cu puţin timp în urmă.
- Ai găsit ceva ? - Nu.
Nu e aici.
Copilul lui e răpit, toţi ceilalţi sunt aici; El de ce-o fi plecat ?
Trebuie să-i verificăm apelurile, să aflăm cu cine a vorbit.
Trebuie să existe altă soluţie. Ce zici de o păcăleală ?
Nu, dle, nu va da rezultate.
Dacă verifică drogurile la locul ridicării, copiii ăia sunt morţi.
Nu se poate să nu mai aveţi alte piste.
Mai avem o pistă, dar nu-l găsim. Suntem în criză de timp.
Dacă autorizez eliberarea acelor droguri şi ceva nu merge cum trebuie,
cocaină de 80 de milioane de dolari va reveni pe străzi.
Dle, cu tot respectul cuvenit, n-aveţi de ales.
Poftim ?
Oamenii ăştia au demonstrat deja că sunt dispuşi să ucidă.
Dacă nu negociem, consider că nu vor ezita să-i ucidă pe toţi cei din autobuz.
Sunt de acord cu ea, dle.
Avem nevoie de droguri ca momeală.
De unde ştiţi că dacă le daţi drogurile, vor elibera ostaticii ?
- Nu ştim. - Dar în momentul de faţă, e singura cale
de a câştiga timp suficient pentru a-i găsi pe copii.
- Danny şi Lori, sunteţi pe poziţie ? - Afirmativ.
Sunt la două minute depărtare.
Chin, cum e semnalul ?
Dispozitivul de urmărire funcţionează. Semnalul e foarte bun.
Sunt pe drum. Unde sunt copiii ?
Te achiţi de treaba ta şi eu mă voi achita de a mea.
Ieşi de pe autostradă.
Deplasează-te spre nord, pe Şoseaua Coloniei.
După 3 km, vei vedea o dubă albă.
Pune drogurile în dubă şi condu mai departe.
Te voi suna apoi pentru alte detalii.
Văd duba.
- Altceva ? - Nu.
Nu e nimic pe aici.
Acum mă îndrept spre dubă.
Gata.
Mă întorc.
Aşteaptă, Steve.
Ceva nu e în regulă cu semnalul dispozitivului de urmărire.
Captez un fel de bruiaj. Vezi prin zonă vreun releu de radio ?
Nu. Nu, aici nu e nimic în afară de dubă.
Ceva nu e în regulă. Pleacă imediat de acolo !
- Ai păţit ceva ? - Ce naiba s-a întâmplat ?
Au pus dubei o bombă.
- Ţi-au dat locaţia copiilor ? - Nu.
Nu pricep. Le-am dat ce-au vrut.
De ce şi-au aruncat în aer drogurile ?
Staţi aşa, poate altcineva a pus bomba.
Nu, ei au făcut-o. Şi n-au distrus numai drogurile, ci şi proba noastră.
Distrugerea probei ar avea sens dacă am avea în arest un suspect important.
Dar în descinderea de la docuri,
n-am prins pe nimeni care să merite atâta deranj.
- Sau am prins ? - Pe cine, pe Vargas ?
Nu, el e neimportant pentru cartel.
Poate că e important.
Unde sunt copiii, omule ?
V-am spus că nu ştiu nimic de vreun autobuz sau de copii.
Ascultă-mă.
Nimeni nu dă cu piciorul la cocaină în valoare de 80 de milioane de dolari,
ca să-l salveze pe neisprăvitul care stă în spatele dubei.
Unde sunt copiii ?! Spune odată !
Gata cu minciunile ! Unde sunt ?!
Vreţi să spuneţi că nu mai există drogurile ?
Atunci nu aveţi nimic împotriva mea.
Fir-ar. Asta nu e de bine pentru voi.
Acum nu mai aveţi cum să-i salvaţi pe copii.
Tu eşti Castillo.
Să fiu sincer, v-am avertizat. Castillo e nemilos.
Haide, nu te opri, haide.
Unde sunt copiii ?
Îţi promit eu că nu ieşi din încăperea asta până nu ne spui unde sunt copiii.
Nu cred că se va întâmpla asta. Cred că va veni avocatul să mă scoată de aici.
Cred c-am terminat cu interogarea pe ziua de azi.
Cred că mă duc acasă. Să-mi văd băieţii.
- Băieţi ? - Da.
- Ai zis că ai fete. Trei fete. - Aşa am zis, nu-i aşa ?
- Oi fi greşit. - Da...
Lasă-mă puţin să vorbesc cu el. Puţin doar.
Să-ţi spun ceva.
- Uită-te la mine. - Da...
Nu-mi pasă cine eşti.
Nu-mi pasă dacă eşti Vargas or Castillo; dacă nu-i recuperăm pe acei copii,
de cadavrul tău, la picior, va atârna o etichetă pe care va scrie "NECUNOSCUT".
Mai vedem noi.
Copii, nu vă uitaţi acolo. Uitaţi-vă la mine. Cineva ne va găsi.
Vom scăpa de aici, da ?
Ce-i asta ?
Plecaţi de la gurile de aerisire !
Deschideţi !
Băieţi. Am descoperit ceva.
Vă amintiţi pontul anonim pe care l-am primit acum trei zile ?
Da.
- Schafer a fost. - Ce tot spui acolo ?
Apelul care ne-a pus pe urmele drogurilor
s-a făcut de la un telefon public de pe Coasta de Nord,
chiar de peste drum de biroul lui Schafer.
Aşa că am făcut o analiză vocală, comparând vocea acelui apel
cu vocea lui Schafer din mesajul de întâmpinare a mesageriei vocale.
Un mare transport de cocaină va sosi diseară.
- E aceeaşi voce. - Stai.
Cum de ştie Schafer de un transport de droguri ?
Pentru că face afaceri cu Castillo.
Are o firmă-paravan pe care o foloseşte
pentru a-i închiria cartelului una din proprietăţi, pentru ascunzătoare.
Acolo am găsit autobuzul.
Deci Schafer îl are pe Castillo drept chiriaş, nu ?
Să spunem că făceau afaceri împreună. De ce-ar fi dat acel telefon anonim ?
Cine ştie ? Nu contează. Relaţia s-a stricat, au avut o dispută.
Castillo se foloseşte de nişte copii pentru a-şi recupera drogurile.
Se răzbună pe Schafer. Împuşcă doi iepuri dintr-un foc.
Trebuie să-l găsim pe Schafer.
Chin, am descoperit ceva ?
Am descoperit un număr de celular aparţinând firmei-paravan a lui Schafer
şi am extras istoricul de apeluri.
Se pare că toată ziua primea apeluri de la un număr secret.
Cred că-l sunau răpitorii.
Şi a primit un mesaj acum circa o oră:
"Staţia de betoane. 2:00 p.m. Fiul tău vrea să te vadă. Vino singur."
- De aceea a plecat de la şcoală. - Se întâlneşte cu ei chiar acum.
E cineva ?
Unde mi-e fiul ? Unde e Jason ?
N-am crezut că vei veni.
Ai zis că dacă vin singur, dai drumul copiilor.
Trebuia să te gândeşti la asta înainte să dai acel pont anonim.
Nu mi-aţi spus că depozitul meu îl foloseaţi pentru droguri.
- Am avut o înţelegere. - Te rog...
Fă ce vrei cu mine. Dar eliberează copiii.
Regret. E prea târziu pentru asta.
Cum ?! Ce-ai făcut ?
Ceea ce se impunea.
Mişcă !
Aruncă arma ! Acum !
Eu mă duc după Schafer.
Alo ! Mâinile sus !
Te rog. Trebuie să mă ajuţi să-mi găsesc fiul.
Detest eroii.
Unde sunt copiii ?
Unde sunt ? Spune-ne unde sunt copiii.
Tu auzi ?
Ei sunt !
Lori, opreşte banda rulantă.
Trage, Chin !
Sunt toţi în viaţă.
Mamă...
Ai venit să mă vezi cum plec. Ce drăguţ !
Nu. De fapt, am constat că vei sta pe aici ceva mai mult decât ai crezut tu.
Da... Am descoperit o altă nouă probă.
Da, el e. El este Hugo Castillo.
Vei da înăuntru restul declaraţiei.
- Eşti un om mort ! - Uşurel.
Eşti un om mort.
iar tu eşti arestat, prietene.
Pune-i cătuşele, Danno.
Iar îmi spui aşa ?
SĂ NE VEDEM ÎN 20 DE MINUTE. E URGENT. JOE.
Eşti bine ? În mesaj spuneai că e urgent.
E ceva ce trebuie să auzi.
Ce naiba faci, Joe ? Urma să mă suni după ce-l găseai.
Da, păi, ai fost puţin ocupat.
Şi trebuia să aflăm ce ştie Wo Fat despre Shelburne.
Spune-i ce mi-ai spus şi mie.
În tot timpul ăsta, McGarrett, nu ţi-ai pus întrebările potrivite.
La ce se referă ?
Shelburne nu e un lucru sau un loc.
E o persoană, iar Wo Fat e foarte aproape de a-l descoperi.
Cine ? Cine e Shelburne ?
Nu ştiu.
E cineva de care Wo Fat se teme, iar Wo Fat nu se teme de nimeni.
Din acest motiv, nu se va lăsa până nu moare Shelburne.
Poftim.
- Ce, îl crezi ? - Da.
- Unde te duci, Joe ? - Să-l găsesc pe Shelburne.
Eu sunt. Avem o problemă.
Steve se apropie tot mai mult. Va trebui să te mutăm.
Traducerea şi adaptarea: BMC@titrari.ro Comentarii pe tvblog.ro
Sincronizarea 720p WEB-DL: PoLL11 @ www.titrări.ro