Şi acum ce facem?
Aşteptăm.
Dacă vedem vreo raţă, tragem.
Şi o să stăm toată ziua într-un iglu şi o să aşteptăm?
Nu e un iglu, e un ascunziş.
Apoi, Tommy, sincer, m-ai rugat atâta să vii şi tu,
iar acum te plângi într-una.
Am motive să mă plâng. A îngheţat sângele-n mine.
Să zici mersi că nu e şi zăpadă.
Ce naiba?!
Uite!
Dumnezeule, e un tigru.
- Un trofeu de ăsta vreau şi eu. - Pentru Dumnezeu, nu poţi să-l împuşti!
- De ce nu? Suntem la vânătoare. - Tommy!
- L-ai atins? - Nu.
Tommy, nu poţi să împuşti tigrul ăsta.
Probabil că a scăpat de la zoo sau aşa ceva.
Credeam că i-au prins pe toţi.
Din ce se vede, nu.
Nu!
Nici nu-l mai văd. A fugit?
Se ascunde probabil prin tufe.
Nu o să stau toată ziua într-un iglu, să îngheţ...
Haide, trebuie să anunţăm asta.
Harry's Law 2x11 - Gorilla My Dreams
Ai văzut cât de mare era, Harry?
Aşa de maiestuos, aşa de frumos, de...
Îţi închipui cât e de plăcut să ucizi o astfel de bestie?
Rămân la raţe.
Trage piedica, voinicule.
Fiica fermierului?
- Pot să vă ajut? - Suntem vânătorii
care au închiriat terenul vostru de vânătoare prin Hardy.
Îmi închipui că ai auzit focurile de armă.
Ştiai că aveţi un tigru rătăcit pe aici?
E un tigru în pădure?
Da, unul mare.
Şi nu cred că se hrăneşte cu cereale.
Probabil, este vreunul din tigrii evadaţi despre care am citit,
dar nu pare aşa de mort, cum au anunţat ei.
Era în jur de 11:30.
Prima dată, am crezut că e vreun raton
care a intrat în bucătărie, prin uşiţa pentru câini.
Dar nu era un raton.
Era o femeie îmbrăcată într-un costum.
Această femeie se află astăzi aici?
Da, este acuzata.
- V-a spus ce căuta în casa dvs? - Nu a fost nevoie.
O să sun la poliţie.
Când mi-am recăpătat cunoştinţa, eram la spital.
Cu nasul spart, maxilarul rupt, capul spart, coaste rupte.
Dle Gerson, sunteţi absolut sigur
că femeia care v-a atacat în casa dvs, în acea seară,
- este această femeie? - Sunt absolut sigur.
Mulţumesc, dle.
- Ea este soţia dvs? - Fosta mea soţie.
Aşa arăta înainte să o bateţi.
Şi aşa, după.
Am spus că nu am făcut asta.
- Dar aţi fost arestat pentru asta. - No. S-a renunţat la acuzaţii.
Pentru că soţia dvs a refuzat să depună mărturie,
din cauză că îi era teamă să nu o bateţi din nou.
- Obiecţie. - Se admite.
Am avut o ceartă cu fosta mea soţie.
A existat şi un contact fizic, dar nu i-am făcut aşa ceva.
Eu zic că şi-a făcut singură rău, ca să-mi facă mie probleme.
Şi-a făcut asta singură?
Am înţeles.
Scuzaţi-mă.
Nu vreau să vă deranjez, dar nu sunteţi avocată?
E aşa de evident?
V-am văzut la televizor.
Pe mine nu?
Sunt Tommy Jefferson.
Pot să vă vorbesc o clipă?
De fapt, am venit aici la vânătoare de raţe.
Vă rog. E foarte important.
La naiba.
S-ar putea să fiu vinovată de o răpire minoră.
Poate şi sechestrare.
"Răpire minoră"? "Sechestrare"?
Adevărul e că el a venit la mine.
Eu doar l-am primit.
Bine.
O să intrăm. O să încui uşa.
Ştiţi, pentru orice eventualitate.
Nu vreau să...
Ăsta e un fel de adăpost. În mod normal, eu nu...
Hei, Wenty?
Wenty, eşti acolo?
O să iasă imediat.
- Bună, scumpule. - Ce naiba...?
Ea e Harry şi el e Tommy.
El este Wentworth Beaumont al treilea.
Este foarte blând. Îl am de...
V-a salutat, apropo.
Ştie puţin limbajul semnelor, ca şi mine.
Sunt logoped de formaţie.
A scăpat împreună cu celelalte animale,
şi au spus la ştiri că nu au găsit încă o gorilă.
Cred că despre el e vorba.
- Ce face? - O să-ţi frece palma.
Ăsta e modul prin care se prezintă.
Iisuse.
Acum, freacă-i şi tu palma.
Serios?
Mi-e aşa de teamă.
E o maimuţă.
Bine, poftim.
Te place.
Da.
Spune că ţi-e teamă.
E o maimuţă perspicace.
Natalie, ce vrei până la urmă?
E o gorilă.
Nu prea ştiu.
Cred că vreau... custodia.
Custodia?
Vreau să fie dus într-o rezervaţie, dar ca să am putere de decizie,
trebuie să obţin tutela.
Pentru asta, am nevoie de voi.
Vreau să mă ajutaţi să-l adopt.
În primul rând, nu ştiu ce legi aveţi pe aici,
dar maimuţa nu-ţi aparţine.
Cuvântul "a aparţine" sugerează proprietatea unui bun.
Eu vreau să obţin acordarea statutului de persoană pentru el.
Poftim?
Mulţi antropologi, precum şi profesori de drept,
au spus că primatele ar trebui să primească acest statut.
Am făcut nişte cercetări
şi câteva ţări din Europa au acordat deja acest statut.
Da, dar vorbeşti de Europa. Aici suntem în Statele Unite.
Nu suntem aşa de evoluaţi ca europenii, sau, în unele state, nici cât primatele.
- Şi chiar stă aici de o lună? - În hambar.
Iese doar în cursul zilei.
- Ceea ce nu e ideal... - E un animal periculos.
Îţi rişti viaţa.
L-am reclamat poliţiei.
Ar fi putut să-l aresteze,
dar i-ar fi dat din nou drumul şi ar fi ajuns tot la mine acasă.
Fostul tău soţ.
Voi nu m-aţi ajutat cu nimic.
Şi, la un anumit moment, ai contactat-o pe acuzată?
Da. Avea un site despre care auzisem.
Spunea că ea poate ajuta, acolo unde poliţia nu poate.
Îşi spunea Wonder Woman.
Am hotărât să mă întâlnesc cu ea.
Ce s-a întâmplat la întâlnire?
Mi-a spus că ea se ocupă de soţii abuzivi.
Mi-a dat un număr de telefon.
Când fostul meu soţ a apărut din nou la uşa mea într-o noapte,
aşa cum făcea mereu când era beat,
am sunat la poliţie, dar am sunat-o şi pe ea.
Ea a ajuns prima.
Şi ce s-a întâmplat?
I-a rupt ambele picioare. Apoi i-a rupt şi o mână.
I-am spus că data viitoare îi va rupe şi gâtul.
Se pare că nu e atât de nebună cum am crezut.
Unele ţări din Europa au acordat statut de persoane primatelor.
Deşi mă îndoiesc că va merge şi aici.
Cum rămâne cu faptul că ştie limbajul semnelor
sau că foloseşte o telecomandă, ca să se uite la TV?
Nu e ceva ieşit din comun. Unii urangutani folosesc IPad
pentru video-chat cu alţi urangutani din alte grădini zoologice.
- Fii serios. - Harry, au un IQ de aproape 90.
Nu spun că vei câştiga dar ai o şansă.
Harry, ai vrut să mă vezi?
Vezi ce precedente legale mai găseşti.
Cassie mi-a spus că clienta ta e mai nebună decât auzisem.
Măcar clienta mea merge pe două picioare, spre deosebire de clientul tău.
Amuzant. Mi-a mai spus că eşti foarte apropiat de această femeie.
Suntem prieteni vechi.
Dacă nu-ţi poţi păstra obiectivitatea,
poate Cassie ar trebui să fie avocatul principal.
Pot fi obiectiv. Ştiu cu ce am de-a face.
- Serios? - Serios.
- Fii atent, bine? - Voi fi.
O treime din femeile ucise sunt ucise de partenerii lor.
Una din patru femei
va fi victima violenţelor domestice în timpul vieţii sale.
- Ai verificat datele astea? - Da.
Şi cele mai multe cazuri nu sunt reclamate.
De fapt, probabil este cea mai răspândită infracţiune,
care nu este reclamată.
De ce?
Pentru că femeile sunt îngrozite.
Şi au motive să fie aşa.
Este incredibil de greu să obţii condamnări.
Cele mai multe cazuri sunt respinse fără un proces.
Victimele sunt blamate.
Mai mult, multe dintre femei îşi pierd orice speranţă
şi ajung să accepte abuzul.
Ăsta e motivul pentru care legea a fost atât de ineficientă
în rezolvarea acestei probleme.
Şi atunci ai decis să te implici tu.
Da.
Am decis să acopăr golul ăsta.
- Eşti o justiţiară. - Bine.
Dar de ce Wonder Woman, Annie?
Intru în pielea acestui personaj, pentru a lupta împotriva nedreptăţilor.
Îţi dai seama că faptele tale sunt ilegale.
Nu poţi să umbli prin oraş, bătând oameni,
nici măcar pe cei răi.
Există excepţii: atunci când o faci pentru a apăra alte persoane
sau când e stare de necesitate.
Fie îi bat eu pe soţii abuzivi, fie aceştia îşi bat soţiile.
Aş putea spune că fapta mea reprezintă răul cel mai mic.
Bine.
Şi ce te-a făcut să începi activitatea asta,
dacă te pot întreba?
Toţi avem motivele noastre, pentru diversele cariere alese.
Da, iar eu te întreb care e motivul tău?
Ai fost căsătorită vreodată, Annie?
Dnă Bilson, răspundeţi întrebării.
Ai fost vreodată căsătorită?
Cu ceva timp în urmă.
Dar s-a terminat.
Îţi aminteşti de ce s-a terminat?
Annie, de ce s-a sfârşit căsnicia ta?
Mă viola.
Soţul tău te viola.
Te-a violat o dată?
Nu.
De nenumărate ori.
Ţi-am spus să nu atingi subiectul ăsta!
- Am fost nevoit să o fac. - Nu!
Annie, trebuie să prezint toate apărările posibile.
Nu sunt o victimă, Adam.
- Iar Wonder Woman... - Ba da, eşti.
- Ba nu! - Ba da!
Nu, nu sunt!
Hai să ne păstrăm cumpătul.
O băutură, mai târziu?
Eşti sigur? Te poate bate măr.
Annie, eşti bolnavă.
Nu sunt bolnavă.
Apăr oamenii.
Poţi fi închisă.
Trebuie să prezentăm toate apărările posibile.
Trebuie să ne laşi să facem ceea ce trebuie făcut.
Lasă-ne să ne facem meseria.
Nu ne cere să luptăm, cu mâinile legate la spate.
Dacă ai fi văzut-o în liceu...
Annie Bilson era fata care le avea pe toate.
Frumoasă, deşteaptă, sportivă de top, amuzantă.
- Era... - Wonder Woman.
Custodia unei gorile? Vorbeşti serios?
- O gorilă pe care a furat-o. - Nu a furat-o.
A evadat din zoo
şi a ajuns pe proprietatea ei, probabil din instinct,
- din moment ce... - Stai puţin. Tu cine eşti?
Sunt Mike Horace, dle judecător.
Reprezint grădina zoologică Cincinnati Presbyterian Good Fellows.
Ce nume lung.
Clientul meu este proprietarul animalului şi solicit...
Această afirmaţie presupune că un animal poate fi deţinut.
Solicit să-i acordaţi gorilei statutul de persoană,
măcar pentru derularea acestei proceduri.
Ce-i asta, o glumă?
Dle judecător, m-am uitat în ochii acestei fiinţe.
Primatele sunt mult mai apropiate de noi, decât ne place să credem.
ADN-urile noastre sunt identice în proporţie de 98%.
Această gorilă foloseşte un iPad.
Ştie limbajul semnelor.
Gândeşte. Raţionează. Comunică...
Dnă avocat, e vreo instanţă în ţara asta
care să fi acordat statut de persoană unei primate?
Nu, dar alte ţări au făcut-o.
Iar la noi în ţară, legea protejării primatelor
a fost reintrodusă în Congres în 2011.
Se apropie şi ziua aceea.
S-a modificat major modul în care percepem animalele,
mai ales în cazul primatelor.
Dle judecător, şi eu m-am uitat în ochii acestei bestii
şi am simţit cât de asemănători suntem.
Haideţi să o audiem pe clienta noastră, Natalie Dupree,
care a trăit ultima lună alături de această bestie.
Dra Dupree nu are nici o calitate să susţină...
Are cunoştinţe de bază.
A studiat primatologia în facultate şi ea a îngrijit această gorilă.
Dacă vom lua în considerare interesul superior al primatei,
ceea ce subliniez că ar trebui să facem,
Natalie este cea mai în măsură să depună mărturie despre aceasta.
Femeia asta a comis un furt.
Acum vrem să o răsplătim pentru asta, dându-i voie să vorbească în curte?
Cazul ăsta nu e despre ea, e despre primată.
În regulă. Unde e animalul acum?
- La ferma clientei mele. - Asta nu o să meargă.
Vă audiez mâine martora, dar, între timp, gorila se întoarce la zoo.
Asta e tot.
Dvs sunteţi Wonder Woman, dră Bilson?
Aţi auzit întrebarea?
Sunteţi Wonder Woman?
Wonder Woman este un alter-ego sub care lupt pentru dreptate.
Din moment ce îmi asum acest rol,
da, eu sunt ea.
Dvs sunteţi Wonder Woman.
Mă uitam la Wonder Woman când eram copilă.
De fapt, a fost super-eroina mea favorită.
Îmi plăcea cum oprea gloanţele cu brăţările ei de argint.
Dvs puteţi să faceţi asta?
Nu, nu pot opri gloanţele.
Dar lasoul adevărului? Aveţi unul?
Nu.
Zburaţi într-un avion invizibil?
Recunosc, chiar semănaţi un pic cu ea.
De fapt, din pozele pe care le-am văzut, arătaţi fantastic îmbrăcată în costum.
Cred că asta e ideea, nu-i aşa, dră Bilson?
Arătaţi atât de bine, vă simţiţi bine, sunteţi ca o eroină.
Nici nu ţi-ai putea da seama că, de fapt,
sunteţi doar o justiţiară barbară care torturează oameni.
Lupt pentru dreptate.
Dreptate.
O nouă faţă a dreptăţii, nu?
În Ohio, există legea bunului samaritean care...
Care solicită oamenilor să raporteze o infracţiune în derulare...
- Abuzul domestic e o infracţiune în curs. - ...dar nu să intervină.
şi, de obicei, este cronic.
Un cetăţean nu are dreptul să folosească violenţa,
pentru a preveni comiterea unor infracţiuni viitoare.
Şi atunci cine salvează femeile abuzate? Tu? Poliţia?
Pentru că faceţi o treabă al naibii de proastă.
Şi atunci ar trebui să permitem oamenilor să se îmbrace în super-eroi?
Trăiţi cu impresia că violenţa domestică se întâmplă numai în ghetouri,
în familii de neciopliţi sau infractori. Se întâmplă peste tot.
Chiar şi în familiile directorilor. Este o problemă răspândită peste tot.
- Dră Bilson... - Acum vorbesc.
Se întâmplă în secret şi de asta e atât de greu să o elimini.
- Ăsta e motivul pentru care sunt azi aici. - Dle avocat...
- Annie! - Eu vorbesc acum!
Dră Bilson, o să vă rog să vă calmaţi.
Puteţi să faceţi asta?
Sute de mii de femei sunt bătute şi le este teamă să ia atitudine.
De asta, eu...
...noi avem nevoie de Wonder Woman.
Va fi pentru puţin timp, Wentworth.
Bine? O să te scoatem noi de acolo.
Dar acum trebuie să te întorci, pentru o scurtă perioadă.
Bine?
Totul o să fie bine.
O să fie bine.
O să luptăm pentru tine. O să...
...luptăm. Şi totul o să fie bine.
Este o stare disociativă extrem de complicată.
- Cum adică? - Păi...
E conştientă că nu poate zbura sau opri gloanţele.
E conştientă că nu este vreo amazoană nemuritoare,
născută şi crescută pe o insulă locuită numai de femei.
E alegerea ei să se ascundă în spatele acestui personaj.
Şi odată ce o face, devine...
Sincer, nu am mai văzut aşa ceva.
Să trecem la obiect.
Consideraţi că era conştientă când a comis acele fapte împotriva bărbaţilor?
Nu pe deplin conştientă.
Cred că a fost condusă de nevoia intensă de a lupta pentru aceste victime.
Annie Bilson a acumulat o cantitate imensă de ură în ea,
din cauza trecutului ei.
Îşi foloseşte ura prin intermediul acestei super-eroine.
Este un mod prin care se descarcă.
După ce a scăpat de soţul ei, în primii ani a fost o epavă.
Nu putea munci, nu putea dormi,
iar gândul unui contact intim era...
Odată ce a început să intre în pielea acestui personaj,
s-a angajat într-o funcţie de conducere la o companie de software,
a început să se bucure de o viaţă socială de succes.
Şi-a recăpătat şi simţul umorului. A fost... incredibil.
A fost extrem de prielnic.
Pentru ea, cel puţin.
Dar intră conştient în pielea acestui personaj.
- Corect? - E greu de spus.
Aţi declarat că e alegerea ei.
Parcă intră pe autopilot. Se delimitează de persoana ei.
E ca o experienţă extracorporală.
Atunci când îi înfruntă pe aceşti soţi abuzivi,
acţionează stăpânită de o ură incontrolabilă.
Şi i-aţi spus acest lucru, în timpul tratamentului?
Da.
I-aţi recomandat nişte medicamente
care să o ajute să nu intre în această stare de disociere?
Da, dar nu a vrut să le ia.
Refuzul de a lua aceste medicamente este o alegere voluntară?
Da, această decizie este una voluntară.
Mulţumesc, dle doctor.
Tocmai mă întorsesem de la muncă.
Aveam nişte cumpărături într-o mână
şi aveam senzaţia că sunt privită.
M-am uitat peste gard şi am văzut nişte ochi mari
care mă urmăreau.
- V-aţi speriat? - Sigur că da.
Era o gorilă în tufişuri. M-am speriat de moarte.
Apoi...
a ieşit de acolo.
- Venea spre dvs? - Foarte încetişor.
Îmi dădeam seama că fie îi era frică şi lui,
fie era atent să nu mă sperie mai rău.
Ăsta a fost primul lucru pe care l-am observat,
puterea lui de percepţie, dacă nu chiar empatie.
Şi ce s-a întâmplat după ce a ieşit din tufe?
A continuat să vină spre mine.
Din modul în care se purta, mi-am dat seama
că simţea cumva că îmi este teamă.
Mi-a luat mâna şi, foarte blând, mi-a mângâiat palma,
aşa cum a făcut şi cu voi doi.
Apoi, m-a salutat cu limbajul semnelor.
Am rămas cu gura căscată.
Parcă era o scenă dintr-un film Disney.
Dră Dupree, ştiaţi de unde este gorila?
Văzusem ştirile despre evadarea de la zoo,
aşa că ştiam că îl cheamă Wentworth,
şi că e foarte blând.
Am înţeles că aţi adus şi o înregistrare.
Da, un mic montaj,
- ca să vă faceţi o idee. - O să pornesc înregistrarea,
- iar dvs ne spuneţi la ce ne uităm. - Bine.
I-am luat un iPad,
deoarece citisem că cimpanzeii şi urangutanii folosesc aşa ceva.
Asta s-a întâmplat prima dată.
Dar apoi, o zi mai târziu...
rezolva jocuri puzzle şi picta cu degetul.
Dră Dupree, aţi trucat cumva acest montaj?
Dle judecător, urangutanii folosesc Ipad
pentru video-chat cu alţi urangutani
din alte grădini zoologice.
Îi place opera.
Comparativ cu un om, cât de deştept aţi spune că este?
Aş spune că are inteligenţa unui copil de doi, trei ani.
Probabil că ar fi trebuit să şterg asta,
dar astfel vă daţi seama mai bine.
Nu a fost învăţat să folosească toaleta la zoo, apropo.
A învăţat în două zile.
Revista People.
Aveţi motive să credeţi că este tratat necorespunzător la zoo?
Da. E singura gorilă de acolo.
Şi ăsta e un tratament necorespunzător?
În mediul natural, gorilele au o viaţă socială foarte activă.
Au prieteni, au familie.
Iubesc, râd, au o viaţă activă.
În grădina dvs zoologică,
stă singur toată ziua şi nu face nimic.
Dar nu putem să-i dăm drumul.
Nu ar supravieţui în sălbăticie.
Nu, dar există rezervaţii
sau alte grădini zoologice, unde mai sunt gorile.
Ar avea, măcar, o viaţă socială şi afectivă.
E o cruzime să-l ţineţi singur
în Cincinnati Presbyterian.
Pentru că poate folosi un iPad?
Nu, pentru că este inuman.
Are un IQ de aproape 90, pentru Dumnezeu.
Dar unde tragem linia? Câinii, mai ales câinii însoţitori,
au demonstrat că au o inteligenţă extraordinară.
Ar trebui să le acordăm statut de persoană?
Ce spuneţi de raţe?
Am auzit că sunt deştepte.
Vă închiriaţi terenul pentru vânătoare de raţe, corect?
Nu aşa i-aţi întâlnit pe dna Korn şi pe dl Jefferson?
Nu sunt o activistă pentru drepturile animalelor.
Mănânc carne, mă îmbrac cu haine de piele
şi da, scot nişte bani
din închirierea terenului meu pentru vânătoare de raţe.
Dar aici vorbim de primatele superioare.
E altceva.
Primatele sunt folosite în cercetările medicale.
- Sunteţi împotrivă? - 100%.
Dar cercetările acestea ar putea vindeca copiii bolnavi de leucemie...
Dvs spuneţi că mai bine să lăsăm primatele să fie fericite.
Dle Horace, dacă doriţi să susţineţi că merită să sacrifici o primată,
pentru a salva un copil, nu aveţi decât să o faceţi.
Dar nu despre asta vorbim aici, nu-i aşa?
Vorbim despre tratamentul crud şi abuziv
la care e supusă o fiinţă inteligentă ţinută în zoo,
ca să vă încasaţi taxa de intrare.
Ori asta nu vindecă leucemia, din câte ştiu eu.
Dar e un animal,
iar dvs cereţi instanţei să-l trateze ca pe o persoană.
Dacă vom face asta, ce vom spune
următorului care va veni şi va spune că iubeşte delfinii?
A bătut crunt trei bărbaţi.
Aproape că a omorât un al patrulea.
Oase rupte, ţeste sparte, răni grave.
În filme, ne plac justiţiarii.
Batman, Wonder Woman.
Buford Pusser în filmul Walking Tall...
Cred că e favoritul meu.
A zdrobit cu bâta lui capul multor răufăcători.
Era ceva visceral.
Era răzbunare.
Era dreptate.
În viaţa reală, însă, asemenea fapte sunt împotriva legii.
Indiferent cât de sexy arăţi în costumaţia aia.
Chiar dacă l-am crede pe doctor
care spune că acuzata se pierde în această super-eroină,
adevărul e că ea ştia că se poate întâmpla asta.
A refuzat medicamentele
şi, în mod conştient, a continuat să o facă.
E la fel ca şi când ai lua o pastilă care te face să devii criminal.
A fost alegerea ei conştientă să devină acest personaj mortal.
Asta e o lipsă de consideraţie faţă de viaţa umană.
Iar capacitatea restrânsă nu este o apărare.
Îmi pare rău pentru Annie Bilson.
A fost victima unor violenţe domestice groaznice.
Viol.
Ştim că există o mulţime de fapte nereclamate
ce se întâmplă în fiecare oraş, în fiecare stat.
Şi mie mi-ar plăcea să iau o bâtă ca Buford Pusser...
...dar nu o fac.
Pentru că apărarea cea mai bună împotriva acestor fapte
este să rămânem fideli faptului...
cel mai respectat principiu al nostru, de fapt...
că suntem o naţiune a legii şi ordinei.
O ştiu pe Annie Bilson din liceu.
Sociabilă, sclipitoare, cu zâmbetul pe buze.
Generoasă, cu o inimă mare.
Eram topit după ea.
Apoi, ceva i s-a întâmplat.
Îmi pare rău.
Nu mă aşteptam la asta.
A fost violată.
Repetat.
Bătută de bărbatul cu care se căsătorise şi pe care îl iubise.
Ea a rămas...
Aş putea spune "vă imaginaţi cum", dar probabil că nu vă puteţi imagina.
După ce a fost scoasă din circulaţie câţiva ani,
fiind efectiv lobotomizată emoţional,
s-a hotărât să-şi caute alinarea
în spatele unui personaj al copilăriei sale.
S-a decis să-şi folosească ura într-un mod prin care putea ajuta alte victime.
După cum a declarat şi dna procuror, violenţa domestică e o epidemie.
O treime din femeile ucise sunt omorâte de partenerul lor intim.
Una din patru femei este victimă a violenţei domestice.
E greu de înţeles.
Şi se pare că nu putem opri asta.
Annie a fost violată. Nu a plecat de acasă.
A fost violată din nou. Tot nu a plecat.
Dna Radan v-a arătat poze cu bărbaţii atacaţi de ea.
Dar aţi văzut poze cu Annie?
Soţul ei i-a făcut asta.
Îmi dau seama că nu putem permite oamenilor să alerge pe străzi,
făcând pe super-eroii.
Iar Annie va trebui să înceteze cu asta.
Dar scopul nostru astăzi nu trebuie să fie să o pedepsim,
cât să o ajutăm.
Recunosc că nu sunt obiectiv.
I-am cerut să fie partenera mea la bal.
Ea...
Îmi doresc să o fi cunoscut aşa cum eu...
S-a pierdut în apărarea femeilor neputincioase,
care aveau atâta nevoie de ajutor.
Astăzi...
cred că şi ea are nevoie de puţin ajutor din partea voastră.
Procuratura ţi-a oferit trei ani într-o clinică.
Nu vei fi închisă într-o închisoare.
Un spital de nebuni?!
Ar fi bine să accepţi.
Mărire şi decădere.
De la Wonder Woman la bolnavă psihic.
Annie, eşti bolnavă.
Rişti să fii condamnată la închisoare.
Nu credeţi că aş putea fi achitată?
E posibil, dar conform legii...
Nu vrem să riscăm.
Ai putea primi şase ani de închisoare,
fără posibilitatea de tratament, ceea ce...
Acceptă oferta.
Trebuie să renunţ la Wonder Woman?
Cu ajutorul medicilor, poţi redeveni Annie Bilson.
Hai să acceptăm oferta.
Trebuie, scumpo.
Închisoarea este...
Nu vrem să riscăm asta.
Clientul meu îndrăgeşte şi el acest animal.
Şi nu pentru că oamenii plătesc o taxă ca să-l vadă.
Dar este un animal.
Ca să spunem că e o persoană,
chiar şi numai pentru derularea unei proceduri legale...
De ce am face asta?
Pentru că e foarte deştept?
Multe animale sunt.
Delfinii, câinii.
Pentru că simte emoţiile?
Şi elefanţii le simt.
Elefanţii deplâng ani de zile pierderea unui membru al familiei lor.
Că ne place sau nu, practicăm o discriminare faţă de restul speciilor.
Mâncăm animale, pentru că au gust bun.
Le ucidem pentru a ne îmbrăca sau uneori doar din orgoliu.
Le folosim pentru cercetările medicale.
Le biciuim în curse.
Le închidem în ţarcuri şi le deţinem în proprietate.
Le deţinem în proprietate.
Conform legii,
aceste animale sunt considerate obiect al dreptului de proprietate.
Conform legii, acest animal este proprietatea
grădinii zoologice Cincinnati Presbyterian Good Fellows.
Pur şi simplu.
Mă bucur că i-aţi spus pe nume: discriminare.
Exact asta este.
Mergând pe logica dlui Horace,
să spunem că apare o fiinţă de pe altă planetă,
cu un IQ de 300,
care are capacitatea să stopeze încălzirea globală
şi ştie să spună bancuri bune.
Fiinţa asta nu va avea nici un drept aici, pentru că nu este om?
Putem să-l aruncăm într-o grădină zoologică
şi să încasăm banii pe bilete?
Nu cred că ne dorim asta.
Cu toate astea,
conform susţinerii dlui Horace, legea e lege.
Dle judecător, legea evoluează, odată cu noi.
Întotdeauna a fost aşa.
Înţeleg că s-ar deschide o cutie a Pandorei.
Azi e o gorilă, mâine un delfin.
În curând, oamenii vor încerca să nu mă mai lase
să împuşc o amărâtă de raţă.
De abia aştept asta. Îmi place să împuşc raţe.
Nu ştiu unde trebuie să tragem linia.
Dar dacă avem o fiinţă inteligentă,
capabilă de compasiune,
care posedă conştiinţă de sine,
care ştie limbajul semnelor,
o fiinţă care are o viaţă socială şi afectivă,
nu văd nici o problemă să tragem linia aici.
Cum v-am spus la început, m-am uitat în ochii acestei gorile.
Vă provoc să faceţi asta şi să-mi spuneţi că nu aţi văzut puţină umanitate.
Dar, până la urmă, nu e vorba de umanitatea primatei.
E vorba de umanitatea noastră.
Cum putem noi,
o specie capabilă de sentimente,
cum putem închide o altă fiinţă care...
Această primată râde.
Învaţă.
Gândeşte.
Spune glume.
Jeleşte.
Îşi face griji.
În acest moment, e îngrijorat că trebuie să stea
în grădina zoologică Cincinnati Presbyterian Good Fellows.
Vă dau dreptate, dră Korn.
Legea evoluează cu privire la acest subiect
şi vedem cum animalele dobândesc tot mai multe drepturi legale.
Dar problema în acordarea statutului de persoană este următoarea:
cum stabilim asta?
Nu putem pe baza IQ-ului.
Anumite animale sunt mai inteligente decât unii oameni.
Pe baza emoţiilor? Cum le măsurăm?
Poate că prin identificare afectivă.
Dar cei mai de succes oameni de afaceri nu au aşa ceva.
De asta, discriminarea celorlalte specii a fost mereu foarte pragmatică,
dintr-un punct de vedere legal, cel puţin.
Sprijin total, ba chiar încurajez,
extinderea continuă a drepturilor legale pentru animale,
şi mai ales pentru primatele superioare.
Dar, aşa cum prevede legea acum,
animalele, chiar şi primatele superioare, sunt obiect al dreptului de proprietate.
Iar în acest caz, proprietatea aparţine grădinii zoologice.
Cererea pentru acordarea custodiei este respinsă.
Mulţumesc.
- Bună. - Bună.
Uită-te la noua înfăţişare.
Bună, Cassie.
Bună.
Mai întâi, veştile bune.
Am luat prima masă.
Nu a fost cea mai proastă din viaţa mea.
E bine.
Am primit două cereri în căsătorie,
trei invitaţii la o partidă
şi o invitaţie la tricotat pulovere din partea unei doamne drăguţe,
care susţine că vede Rusia de la geamul ei.
Măcar, văd că ţi-ai păstrat simţul umorului.
Pe ăsta l-am păstrat.
Dar mi-au confiscat costumul.
Mai bine.
Ai fi primit şi mai multe oferte.
Eşti bine?
Da.
Vă mulţumesc amândurora.
Ştiu că nu puteam obţine mai mult.
Fă-te bine şi vei ieşi de aici.
Da.
Mulţumesc.
Hei, Adam...
...ţi-am luat un mic cadou.
În loc de onorariu, presupun.
Iubesc cadourile.
Pot să-l păstrez?
Eu nu pot.
Regulile spitalului.
Da, vreau să-l păstrezi tu.
Mulţumesc.
Nici să nu-ţi treacă prin cap.
Fă-te bine, Annie. Suntem alături de tine.
Ştiu.
Şi când mă voi face bine,
dacă vei mai fi singur...
...ce-ai spune să mă scoţi la o întâlnire?
Nu o s-o mai dau în bară de data asta.
A fost cam morocănos azi.
Mie-mi spui.
Unde e tigrul ăla spre care am tras?
Îl ai aici?
Nu vrei să termini odată cu asta.
Hei, Wenty?
Poate să stea îmbufnat toată ziua.
Da, ştiu.
Hei, Wenty.
Vrei să vii puţin, te rog?
Nu te mai purta ca un copil.
Vreau să-ţi vorbesc puţin.
Arată-i fundul, Harry, o să-i treacă imediat.
Arată-l tu.
Bună, scumpule.
O să încercăm să te scoatem de aici.
Am încercat din răsputeri şi vom încerca în continuare.
Dar va trebui să mai stai aici puţin.
Cum a spus ea.
Chiar crezi că ştie că ne străduim?
Wenty?
O să găsim o cale să te scoatem de acolo.
Bine?
Te vom scoate.
Ce a fost asta?
El...
Şi mie o să-mi fie dor de tine.
Cred că ar trebui să plecăm acasă.
Nu vreau să mă vadă plângând.
Pa, Wenty.
Ne vom întoarce.
Bine?
Mă voi întoarce.