Anterior în FRINGE...
Cred că Maşina e cea mai bună şansă a mea să ajung acasă,
iar Walter n-o să mă ajute s-o calibrez. Sper că Walternate o va face.
Trebuie să traversez dincolo.
Mâinile sus !
Nu mişcaţi !
Universul nostru a fost infiltrat de metamorfi de aici,
iar secretarul Apărării e în spatele lor.
Rezolvăm totul la sediu.
Nimeni nu ştie că eşti aici în afară de noi doi.
D-le secretar, am venit aici deoarece
am nevoie de ajutorul dvs să mă întorc acasă.
Voi face tot ce îmi stă în puteri,
dar trebuie să te întorci dincolo şi să le spui
că oricine în spatele a toate astea, e o ameninţare pentru toţi.
Urmărim povestea unui suspect închis într-o magazie.
- Dacă are dreptate ? - Dacă n-are ?
Trebuie să-i spunem ceva lui Broyles.
Sunt în drum spre tine.
Îi vom aştepta.
DIVIZIA FRINGE, NEW YORK
Ascultaţi-mă, faceţi o greşeală.
Secretarul Apărării îşi acoperă urmele.
Evident, are oameni în...
SUBSOL NIVEL 2
MAGAZIA A, B, C
Colonele Broyles.
D-le secretar.
- Ce căutaţi aici, d-le ? - Am înţeles că ai pe cineva închis aici,
agentul Lincoln Lee de dincolo.
Aşa e. El cine e ?
Te rog, ai grijă ca agentul Lee să fie eliberat imediat.
Cât despre restul,
poate e mai bine să-ţi explic în particular.
Metamorfi ? Sunteţi sigur ?
N-aş fi aici dacă nu eram.
Dacă Ministerul Apărării poate fi infiltrat,
evident fiecare ramură a guvernului nostru e vulnerabilă.
Sugeraţi că Divizia Fringe...
Avem motive să credem că agentul Murphy e posibil să fi fost unul din ei.
Vom ştii sigur la autopsie.
ce vor să facă.
Am putea afla curând.
Agenţii Lee şi Dunham au verificat ultimul apel primit de Murphy.
Îl urmăresc chiar acum.
Nu ştiu, îl cunosc pe Murphy din Academie.
A fost mereu un tip cinstit.
Am o bănuială că celălalt Lincoln ne spune adevărul.
Poate din cauză că are o faţă aşa onestă.
Mie mi se pare că arată ciudat.
Tu arăţi ciudat.
Nu mişca.
Mâinile sus.
Ştiţi ce e ?
Un metamorf.
A fost o fiinţă umană, ca oricare alta.
- Până ai ucis-o tu. - Nu, nu e moartă.
Deşi, într-un fel, era.
Contabilă pentru o firmă de contabilitate.
Vă puteţi imagina ceva mai lipsit de viaţă ?
Presupun că asta înseamnă să ai un copil,
să iubeşti aşa cum o face un părinte.
Probabil eşti foarte mândru.
Sunt,
de toţi.
47 până acum.
Şi fiecare din ei...
perfect.
Îmi pare atât de rău.
- Ce-i faci ? - Ei !
Nu e evident ?
Acum o ucid.
De ce ai făcut-o ?
Pentru că nu mă cunoaşteţi, nici nu ştiţi de ce sunt capabil.
Dacă sunt dispus să-i fac asta unei persoane iubite,
imaginaţi-vă ce aş face persoanelor de care nu-mi pasă.
- Ce vrei ? - De la voi doi ?
Nimic.
Nu aveţi autoritatea.
Duceţi-mă la conducătorul vostru.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro
Transcript www.addic7ed.com
FRINGE comentarii pe www.tvblog.ro
INAMICUL INAMICULUI MEU sezonul 4, episodul 9
UNIVERSITATEA HARVARD
Cum e brânza ? S-a scurs zerul ?
Agent... Dunham.
Bună.
Uite, pastramă sferică.
- Ţi-e foame ? - Nu. Mulţumesc.
- O caut pe Astrid. - Bună.
Walter tocmai a descoperit gastronomia moleculară.
Am lichefiat carnea, apoi am pus-o în acid alginic.
- E foarte... - Dezgustător.
Asta-i problema cu cercetarea ştiinţifică,
nu fiecare experiment e un succes.
Dar am speranţe mari pentru îngheţata parmezan.
- Te-ai distrat bine ? - Grozav.
Ce e ?
Speram să faci ceva pentru mine.
Verifică mostra asta de sânge prin bazele de date naţionale şi internaţionale.
Caut ceva în particular ?
Nu ştiu. Un nume, un marker genetic, orice neobişnuit.
Ce se întâmplă ?
Pari neliniştită.
I-am ajutat pe Peter şi Lincoln să traverseze dincolo.
Deoarece Walter refuză să-l ajute pe Peter să se întoarcă acasă,
el crede că Walternate o să-l ajute.
Iar Lincoln investighează metamorfii.
Şi ce legătură are asta cu mostra de sânge ?
Probabil niciuna, dar poţi să mă suni dacă găseşti ceva ?
Şi urează-mi succes.
Unde te duci ? De ce ei nevoie de succes ?
Broyles nu ştie nimic despre asta, nu ?
Iar Peter şi Lincoln ar fi trebuit să se întoarcă deja,
aşa că trebuie să mă duc să-i spun.
Succes.
- Ce ştim ? - Că e nebun.
În afară de asta, nimic.
- Identitate ? - N-avea acte asupra lui, evident.
I-am verificat semnalmentele prin toate bazele de date,
infracţionale, medicale, de asigurări.
Pe baza accentului său am contactat chiar şi Scotland Yard-ul.
- Până acum, nimic. - Ceva la faţa locului ?
A eliberat totul înainte să ajungem noi. Divizia ştiinţifică verifică locul.
Ştia că venim. Stătea acolo şi ne aştepta.
Duceţi-l într-o cameră de interogare. Vin şi eu.
De data asta folosiţi o cameră adecvată, nu o magazie.
- Da, d-le. - Da, d-le.
Mersi.
Ai auzit că aduc suspectul ?
Ce suspect ?
Tipul care a încercat să ne ucidă, cel responsabil pentru metamorfi.
D-le, escorta dvs. ajunge imediat.
Mulţumesc.
- Ce escortă ? - Plecăm.
Stai puţin, am putea să aflăm în sfârşit nişte răspunsuri.
Ar trebui să stăm să ajutăm cu interogatoriul.
Nu. Abia l-am convins pe Walternate să mă ajute.
Nu cred că spunându-i ce facă e modul corect de a-i mulţumi.
- Deci asta e. Ai obţinut ce voiai. - Da, am obţinut ce voiam.
Orice va afla la interogatoriu, vă va spune şi vouă.
Şi tu ai obţinut ce voiai.
Acum vreau să mă întorc, să studiez planurile Maşinii...
Trebuie să fac parte din această investigaţie.
- Am pierdut un partener. - Eu am pierdut un univers !
- Eşti speriat. - Da, sunt.
Mi-e teamă că cu fiecare zi pierdută aici,
cei pe care îi iubesc se îndepărtează încet, încet de mine.
Lasă-i să-şi facă treaba.
Tot ce poţi face tu aici pot face şi ei.
Camera de interogare de pregătită ?
Ce e ?
Îl cunoşti ?
Eu sunt col. Broyles.
Vreau să-ţi pun câteva întrebări.
Sunt sigur că ai multe întrebări,
dar mă îndoiesc că voi răspunde la vreuna.
De altfel, nu avem prea mult timp.
Bănuiesc că vreţi să evitaţi morţi inutile.
Nu e treaba noastră să răspundem la ameninţări.
Eu nu i-aş spune aşa.
Consideraţi-o o...
poliţă de asigurare.
Un agent de-al meu, un metamorf ce-l imita pe dr. Brandon Fayette
a fost dezactivat mai devreme.
În biroul lui, deasupra mesei, e un corp de iluminat.
Înlăturaţi cadrul exterior.
Înăuntru e un disc.
Aveţi 12 minute să mi-l aduceţi.
- 12 ? - Nu vă faceţi griji.
Am fost asigurat că având un elicopter,
poţi ajunge până la minister şi înapoi
şi tot îţi mai rămân două minute.
- Ce e pe disc ? - Mergeţi.
- Sunăm când ne întoarcem. - Nimic interesant pentru voi,
deşi sunt sigur că îi veţi copia conţinutul înainte să-mi daţi drumul.
Înainte să-ţi dăm drumul ? Desigur.
Mai vrei şi altceva ?
O ceaşcă de ceai.
Bănuiam că sunteţi în drum spre casă deja.
Ştiu cine e acel om.
Numele lui e David Robert Jones.
- Continuă. - E un om de ştiinţă.
A studiat biotehnologia şi armele genetice.
Dacă ai avea dreptate, am avea un dosar despre el. Nu avem.
- Nu e în nicio bază de date. - Deoarece nu e din universul vostru.
A traversat de dincolo.
Cum poţi fi aşa sigur ?
Mi-ai spus deja că lucrurile sunt diferite faţă de linia ta temporală.
- Lăsaţi-mă să vorbesc cu el. - D-le, nu cred că e înţelept.
Mi-ai adus ceaiul ?
Nu prea.
Totuşi am câteva întrebări pentru tine.
Ciudat, asta a spus şi ultimul om.
Nu eşti de aici, nu ?
Accentul m-a dat de gol ?
Nu.
De fapt, cicatricile au făcut-o.
Aţi văzut asta ? I-a crescut pulsul.
Ultima dată când te-am văzut, te destrămai complet.
Dezintegrare moleculară datorată teleportării dintr-o închisoare germană.
Au trebuit să te înfăşoare în bandaje ca să nu te împrăştii pe podea.
Se pare că ai găsit o cale să te vindeci.
Te superi dacă întreb ? Ce-a fost ? Un fel de...
grefare ADN ?
Nu te-am întâlnit niciodată.
Nu.
Dar eu te-am întâlnit.
Unde ?
Când traversai din universul tău în ăsta.
Ai creat o uşă, un portal.
Eu sunt cel care l-a închis când traversai.
Te-a tăiat în două.
Interesantă poveste.
Şi totuşi sunt întreg.
Cred că v-a expirat timpul.
- Aici Broyles. - D-le, am pe cineva la telefon
care spune că-i aşteptaţi apelul.
Zice că e o prietenă a domnului Jones.
Fă-mi legătura.
E şi secretarul Bishop acolo ?
Cine eşti ?
Dl. Jones ne aude ?
Da. Ce vrei ?
Doar să ascultaţi.
Dr. Samuels, vreţi să-i fac o injecţie antitetanos acelei fetiţe ?
Nu-i nevoie. Nu cred că va supravieţui.
CLĂDIREA FBI, BOSTON
Da ?
D-le, pot să vorbesc cu dvs ?
E despre Peter şi agentul Lee ?
Ştiţi ?
Că i-ai ajutat să traverseze dincolo fără autorizaţia mea ?
Da, ştiu.
Tocmai m-a anunţat omologul meu.
Era la fel de amuzat ca mine.
- Sunt bine ? - Da.
Ne ocupăm de insubordonarea ta după ce rezolvăm problema actuală.
Ce problemă ?
Ia loc.
Ai auzit de un om pe nume David Robert Jones ?
- Nu. - Nici eu.
A fost închis în Frankfurt pentru posesie de secrete de stat.
A evadat acum 3 ani.
Se pare că de atunci, a reuşit să ajungă dincolo.
Erau 16 persoane la Urgenţe. Sunt toţi morţi.
Spune că dacă nu e eliberat în 14 minute, următorul atac va fi mai rău.
Ce vreţi să faceţi, d-le ?
- Pregătiţi-vă să-l eliberaţi. - Ce ?
Nu puteţi fi serios.
Îţi înţeleg îngrijorarea, agent.
Nu-i pot permite să continue să atace ţinte civile.
Iar dacă cedăm o să-l facă mai puţin periculos ?
Spune-le. Spune-le că e o idee groaznică.
- Ce idee ? - Îi vor da drumul lui Jones.
Ştim măcar ce e pe disc ?
Se pare că accesa nişte sateliţi guvernamentali.
Astrid se uită acum peste date.
Evident, îl vom supraveghea continuu.
S-ar putea ca situaţia să fie în favoarea noastră.
Am putea afla cu cine lucrează,
unde sunt ceilalţi metamorfi.
Îl putem monitoriza cu un dispozitiv intern.
- E o idee bună. - Mă bucur că vă place.
I-am pus unul în ceai.
Agent Lee, Dunham, începeţi organizarea echipei de supraveghere.
Aş vrea să ajut, dacă nu vă deranjează.
Obiecţii ?
Nu.
Mult mai bine, mulţumesc.
Discul, te rog.
Mi-a făcut plăcere.
MIDTOWN, MANHATAN
Roşcato, ai ceva ?
Da, la fel ca tine.
Mă uit la un tip care ştie că e urmărit.
Totuşi, va face o mutare curând.
Uită-te la ceas. Aşteaptă ca lumea să meargă la masă.
- Va încerca să-şi piardă urma. - Voi fi pregătit.
- Voi doi păreţi apropiaţi. - Da, suntem.
O, nu, nu.
Nu, adică nu... Doar ca parteneri.
Nu trebuie s-o spui aşa, de parcă ţi-e milă de noi.
Tocmai m-am despărţit de cineva, iar el e umărul pe care plâng.
S-a ridicat.
Ce face ?
Bănuiesc că ăla nu e prânzul.
Toate echipele, atenţie.
Suspectul a scos un fel de termos din gunoi.
Echipele pentru situaţii periculoase să fie pregătite.
Salut.
Ce zici de nişte bani ?
- Pe bune ? - Da.
Dar am nevoie de ajutorul tău să-i dau pe toţi.
Mi-am dat seama că n-are sens să fiu
cel mai bogat din cimitir.
Bine.
Tipul ăsta dă bani gratis !
Vedeţi asta ?
Da, văd. Ce naiba pune la cale ?
O, nu.
Colonele Broyles, avem o problemă.
- Ce e ? - Softul de urmărire.
Are loc un fel de defecţiune.
Semnalul lui Jones se multiplică.
Vedem 40 sau 50 de puncte şi creşte.
Din cauza banilor. Ştie că e urmărit.
- A pus dispozitive de urmărire pe bani. - Ce ?
De unde ştia ce semnal folosim ?
La naiba.
Toate unităţile, mergeţi în piaţă şi supravegheaţi ţinta vizual.
La o parte ! Divizia Fringe !
Astrid, poţi să-l găseşti pe Jones ?
Nu ştiu care e semnalul lui.
Nu-l văd.
Cred că l-am găsit.
Se formează un nou ciorchine de semnale la fântâna din nordul pieţei.
La naiba. A dispărut.
Colonele Broyles, l-am pierdut.
Recepţionat.
Tot personalul să se întoarcă la sediu.
Walter, ştiu că orice s-a întâmplat astăzi a fost un pas înapoi.
E mai mult de atât.
Am fost sever compromişi.
Încă unul, te rog.
Crezi că băutura o să schimbe asta ?
A fost decizia mea, Elizabeth.
Ştiam riscul.
Am... riscat imens.
Iar acum, acel Jones a dispărut.
Nu cred că doar asta te supără.
Te-ai uitat peste scheme, nu ?
Aşa cum te-a rugat Peter.
Da.
Am încercat să văd ce spunea el,
că Maşina e capabilă de mai multe funcţiuni,
că îl poate înapoia în linia lui temporală.
Dar nu-l pot ajuta.
Şi aparent, celălalt Walter refuză s-o facă,
ceea ce e... ironic,
dat fiind cât s-a străduit acel om în trecut.
Nu e vina ta.
N-a fost niciodată.
Rezultatul e acelaşi.
N-am putut salva fiul nostru atunci
şi nu-l pot ajuta nici acum.
Poate eu pot.
Poate eu îl pot ajuta pe Peter.
Astea sunt fişierele găsite pe disc.
Se pare că dl. Jones folosea satelitul MA
şi radarul să adune informaţii geologice.
Deci caută ceva în subteran.
- Ce e acolo, roci, petrol ? - Nimic de valoare evidentă.
Am căutat prin subfoldere
să văd care locuri au fost cercetate cel mai mult,
dar până acum n-am găsit niciun tipar folositor.
- Anunţă-mă dacă găseşti. - Da, d-le.
Te superi dacă mă uit şi eu la lista locaţiilor ?
Nu mă supăr.
Chiar eşti dintr-o altă linie temporală ?
Da, aşa cred.
Super.
Lincoln, eu sunt.
Trimitem profilul lui Jones în reţeaua de supraveghere, acum.
Nu, sunt detaliate. L-am fotografiat la interogatoriu.
Bine, sună-mă când reuşeşti.
- Vreun progres ? - Încă nu.
Te gândeşti la ceva ?
De fapt, da.
Dispozitivul de urmărire al lui Jones,
cum a aflat frecvenţa lui atât de repede ?
Crezi că i-a spus cineva din echipa noastră ?
Ai o idee mai bună ?
Scuze de întrerupere. Peter spune că ştie unde se duce Jones.
Cred că el caută un mineral numit amfilicit.
Se găseşte în general sub mari depozite de calcar.
I-am trecut cu vederea importanţa.
Pentru că singur n-are nicio însemnătate.
În starea lui naturală e inert.
Nu e reactiv, ca heliul. Dar dacă ştii să-l procesezi corect,
- poate fi folosit ca sursă de energie. - De unde ştii toate astea ?
De unde sunt eu, William Bell a folosit o mică cantitate să creeze o baterie.
- Jones a furat bateria. - O baterie din piatră ?
Da, crede-mă, cu chestia asta obţii o explozie foarte mare.
Cam cât de mare ?
Destul să facă o gaură în univers.
Cred că Jones descoperit procesul folosit
de Bell şi posibil cum să-l transforme în armă.
De aceea caută mineralul.
Ai idee de unde plănuieşte să-l obţină ?
Dintre toate locaţiile studiate,
cel cu cel mai mare potenţial să obţină amfilicit e...
- aici. - Valea râului Hudson.
Corect, iar asta e harta accesată cel mai des
pe discul dr. Fayette. Cariera Mohonk.
Am contactat cariera. Au spus că totul e în regulă.
Ceea ce înseamnă că am putea fi în sfârşit cu un pas înaintea lui.
Contactează-l pe agentul Lee. Vreau cariera aia securizată imediat.
Da, d-le.
CARIERA MOHONK
Suntem la faţa locului.
Intrarea principală e păzită iar minele sunt libere.
Se pare că am ajuns înaintea lui Jones.
Solul e intact. Nu sunt semne de excavări în ultimele două luni, cel puţin.
Bun. Asiguraţi linia aia.
Luaţi poziţie pe creasta vestică. Nimeni nu intră sau iese.
- Poţi să-mi faci legătura ? - Gata.
E un drum de acces deasupra carierei.
Lui Jones i-ar fi uşor să intre prin lateral dacă nu-l păziţi.
- Ce drum de acces ? - La nord de poziţia voastră.
- Nu e niciun drum. - Mă uit la el.
Asta e harta descărcată din discul dr. Fayette ?
Da. De ce ?
Suntem în universul greşit.
Localizarea coridorului completă.
Fă-o.
Aerul din partea asta...
parcă e mai dulce.
Coada la stânga şi vremea e mai bună,
coada la dreapta şi vremea e mai rea.
I-am spus lui Astrid că nu va avea nevoie de umbrelă.
Scuzaţi-mă, d-re Bishop, aveţi un vizitator.
Nu acum.
Nu vezi că lucrez la ceva foarte important ?
Walter ?
Nu sunt ea, ştii asta, nu ?
Desigur.
Eşti de dincolo.
Nu m-am aşteptat să te revăd.
Mi se pare potrivit
ca o versiune a fiului nostru să ne aducă împreună.
Am venit aici pentru Peter.
Am înţeles că refuzi să-l ajuţi.
Îmi pare rău că ai călătorit atât de departe.
Nu pot.
Mi-am exprimat poziţia clar.
Ultima dată când te-am văzut, veniseşi să salvezi viaţa unui băiat.
Am venit să fac acelaşi lucru.
- Bun venit acasă. - Ca să ştiţi, a fost ideea mea.
Mai târziu. Ne aşteaptă un elicopter.
Echipa tehnică e în pe drum. Ne întâlnim cu ei acolo.
- Ai probleme mari ? - Pe o scară de la 1 la 10 ?
Foarte mari.
- Îmi pare rău. - Va trece. Nu e prima dată.
Mulţumesc.
Am folosit miere în loc de zahăr.
M-am gândit... Dar dacă preferi invers...
De fapt, prefer mierea.
Şi ea la fel,
Elizabeth a mea.
Probabil prezenţa mea aici îţi reaminteşte atâtea lucruri.
Şi eu mi-am adus aminte ceva.
De acea noapte de acum 26 de ani,
când ai venit dincolo şi l-ai luat pe Peter cu tine.
Îmi pare rău.
N-ar fi trebuit s-o fac.
- Încercai să-l salvezi. - Nu era treaba mea.
N-aveam dreptul.
- Peter al meu se dusese deja. - Erai încă un părinte.
Am văzut cât îl iubeai, tăria ta.
Nu tărie, orgoliu.
Şi am fost pedepsit pentru asta de atunci.
- De cine ? - De Dumnezeu.
De divinitate sau cum vrei să-i spui.
Şi înţeleg că o merit. Nimeni n-ar trebui să facă ce am făcut eu.
Ai greşit. Asta înseamnă să fii om.
A fost mai mult decât o greşeală. Am stricat universuri.
Am cerut un semn de iertare,
dar n-am primit niciunul.
Nu există iertare pentru mine.
Eu nu cred asta.
Te iert, Walter.
Te-am iertat cu mult în urmă.
Iar dacă pot eu,
poate şi Dumnezeu.
Amândoi ne-am pierdut fiii.
Nu i-am văzut...
crescând şi îndrăgostindu-se, având copiii.
Dar e ceva din ei în el,
în acest Peter.
Ştiu că şi tu simţi asta.
Dacă ai putea să-l ajuţi...
Walter, merită să se întoarcă la cei pe care-i iubeşte
şi care-l iubesc.
Mi-e teamă.
Şi lui.
Vin.
Asiguraţi încărcătura.
Ţine-i la distanţă.
Să mergem.
Îmi daţi şi mie unul ?
- Crezi că o să ai nevoie ? - Decât să-mi pară rău...
Jos !
Am terminat aici.
Ăla e Jones.
Lincoln, mă duc după Jones.
- Dă-mi staţia ta. - Ce ?
Dă-mi staţia ta, acum !
Anunţaţi-l pe col. Broyles de dincolo, să trimită o echipă la mine.
Olivia, opreşte-te ! Nu-l urmări pe Jones !
Fereastra se va închide după el.
Dacă te prinde în timp ce traversezi, te va ucide !
Olivia, te rog, ai încredere în mine.
Olivia ?
Sunt aici.
Eşti bine ?
Da, da sunt bine.
Parcă au trecut doar câteva ore de când l-am rugat pe Peter să-mi fie emisar.
Ştiam că în ciuda acordului, a rămas încă o grămadă
de neîncredere şi îngrijorare între părţile noastre,
în mare parte îndreptată către mine.
De asemenea ştiu şi adevărul,
că un nou tip de metamorfi a infiltrat ambele noastre lumi
şi că singura cale să-i învingem e cooperarea,
combinându-ne resursele şi talentele.
Am crezut că dacă auziţi asta de la cineva mai imparţial,
veţi putea vedea necesitatea.
Acel mesaj nu mai e necesar.
Acum ştim cine e inamicul,
iar asta e în sine un mare pas în faţă.
Acum că ştim că Jones poate traversa între universuri, ne putem coordona căutarea.
Aveţi sprijinul nostru complet.
Asta-i bine, dar ai spus că o mică cantitate din acest minereu procesat
e destul să faci o gaură într-un univers.
Ce plănuieşte ?
Din câte ştim noi, a obţinut deja cel puţin 50 kg.
Are dreptate. Va trebui să începem să ghicim ce urmăreşte.
Cum ? N-avem informaţii cu care să lucrăm,
iar până acum, a fost înaintea noastră tot timpul.
Jones şi-a dat seama că vom afla că-l interesează cariera,
- aşa că a traversat dincolo. - I-am recuperat dispozitivul de transport.
Da, dar e posibil să aibă mai multe.
Are toate cărţile.
Nu toate.
Mă aveţi pe mine.
Îl cunosc.
Am văzut cât de agitat era când l-am interogat.
Sunt cel puţin o variabilă pe care n-a plănuit-o.
Aşa că da, va trebui să lucrăm împreună.
Însă undeva, l-am oprit odată.
Îl putem opri din nou.
Trebuie să-mi spui tot ce ştii despre David Robert Jones,
- cel întâlnit de tine. - Desigur.
- Fiecare detaliu pe care ţi-l aminteşti. - Sigur.
Să văd ce cameră e disponibilă.
- Ce ? Acum ? - Ar trebui să începem imediat.
Nu, să facem asta mâine. Mă simt de parcă n-am dormit de 3 zile.
Mâine la prima oră, promit.
Corect.
Ştii, Peter...
La carieră, dacă nu erai tu...
Cu plăcere.
Trimit pe cineva să te ia de dimineaţă.
Da, da, te aud.
Walter.
Eşti bine ?
- Pot să intru ? - Da.
Poate ceva de băut, am făcut un drum lung.
Mulţumesc.
Ar trebui să ştii că mama ta a fost o femeie minunată,
toate versiunile ei.
A venit să te vadă.
I-am pierdut pe cei la care ţineam cel mai mult
şi îmi imaginez că şi ţie îţi lipsesc
cei pe care i-ai lăsat în urmă.
Da, aşa e.
Te voi ajuta, Peter.
Te voi ajuta să ajungi acasă.
Mi-am petrecut ultimii 25 de ani gândindu-mă la fiul meu pierdut.
Credeam că sunt un expert.
Poate de asta eşti aici,
pentru că încă există lucruri
pe care trebuie să le învăţ.
Ce ?
Mi-am petrecut ultimele zile cu celălalt Walter
şi am fost foarte surprins să aflu că nu e omul care credeam că e.
Dar nu sunt deloc surprins să aflu că tu eşti.
Ăsta e un lucru bun ?
Da, Walter,
e un lucru foarte bun.
Ştii, pe vremuri am locuit aici.
FAZA UNU COMPLETĂ. CUM STĂM CU FAZA DOI ?
LA TIMPUL EI.
LUCRĂM LA EA. VA FI GATA CURÂND.
Traducerea şi adaptarea Mr H. @ www.titrări.ro