Din episoadele anterioare...
Acum te mai salvează doar adevărul despre banii mamei tale.
Îl ştii pe Ellstin Limehouse? Doar mie mi-i va da.
Dacă eu mor, nu primeşti banii.
Boyd a ordonat să ardeţi "iarba".
- Nu o ardem. - Astea-s ordinele lui Boyd.
Wade Messer! Mâinile sus!
- Ce ai mai făcut? - Bine. Am ajuns şerif.
Şerif federal? Cine s-ar fi gândit?
Asta e! Asta a fost lovitură de înscriere.
Cărui fapt îi datorez plăcerea?
Şeriful Gutterson vrea să-ţi pună nişte întrebări.
Ultima oară când ne-am văzut ai zis că nu mai stăm de vorbă.
Asta e altă mâncare de peşte.
Îţi mergea bine, Emmitt.
Ai scăpat situaţia de sub control.
- Acum ştii cine sunt? - Da.
Uneori iese mai bine decât la alţii.
Atunci e dulce, aromată, fragedă, parcă-i ruptă din Rai, zic eu.
Dar ştiu că nu e destul
să vii aici singură, noaptea, pentru o porţie.
Mă tem că m-ai prins. Nu am venit pentru friptură.
Oricare ar fi motivul, mă bucur să te văd, Ava.
Şi eu pe tine, dle Limehouse.
Arăţi bine.
Mai bine decât ultima oară când ne-am văzut, oricum.
Poţi fi sigură.
Deşi te cam doare umărul, dacă nu mă înşel.
Nu te înşeli.
Dar nu din cauza lui Bowman, dacă la asta te gândeşti.
Nu. Am auzit ce a păţit soţul tău.
În ziar a scris că l-ai împuşcat la masă.
Păcat că am irosit şunca aia bună.
Cel mai trist ar fi fost să nu te mai văd pe aici.
- Eşti drăguţ că spui asta. - Domniţă, ăsta-i adevărul.
Ai alt drăguţ acum?
Ciudat, chiar de asta am venit.
Ar trebui să vă cunoaşteţi.
Dacă cioroiul ăla clipeşte, îi culc pe toţi la pământ!
Ellstin Limehouse. Boyd Crowder.
Fiţi cuminţi, băieţi!
Pe atunci era nevoie. Acum... nu prea mai e.
Dar mai sunt unii care le vor răul oamenilor mei
şi care susţin supremaţia rasei albe.
Îţi vine să crezi?
N-am venit până aici ca să discutăm ideologii.
Atunci poate îmi zici de ce ai venit, de fapt.
Am aflat că ai ceva
ce i-a aparţinut lui Mags Bennett.
De-ar fi aşa, mă ştii tu pe mine în stare
să-ţi spun secretele altora?
Nu pe ale celor vii. Dar Meg e pe Lumea de Dincolo.
Unele promisiuni trebuie ţinute dincolo de moarte, dle Crowder.
I-ai promis lui Mags,
dar îţi ţii cuvântul din cauza fiului ei, Dickie.
Dacă Dickie ar urma-o pe Mags pe Lumea de Dincolo,
banii nu ar mai putea rămâne decât la tine sau la mine.
Sunt dezamăgit să aud asta, domnule Crowder.
Speram să fi venit aici ca să discutăm alte treburi.
Transmite-i salutări lui Arlo Givens.
Ultima oară, l-am văzut taman pe podul ăsta. Nopate bună.
De curiozitate, îmi spui şi mie despre ce am mai avea de vorbit?
Mă gândeam că ai nevoie de ajutor în problema cu "iarba".
Arlo, doar pentru că eşti bătrân nu încasezi unul din-ăsta.
Când Ava îţi mai da un ordin, să te supui.
Să mergem!
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
- Are două chiuvete. - Am auzit.
- "Vanitate dublă", aşa îi zicea. - Cu pretenţii.
Zonă separată de toaletă...
Ne poate prelungi relaţia cu încă vreo patru ani.
- Givens! - Raylan! Sunt Tom Bergen.
- Ai zis "toaletă"? - Sună mai bine decât "budă".
- Eşti ocupat acum? - Nu.
A fost văzut Wayne Messer. O să blocăm drumul.
- Pot să-ţi spun unde. - Da. Trimite-mi un SMS.
Ajung într-o oră.
- Nu o să vezi casa? - Nu chiar acum.
- Bine. - Îmi pare rău.
Nu ai de ce să-ţi ceri scuze. Asta e slujba ta. Du-te.
- Câte jafuri au dat? - Vreo 12.
Nu e stilul lui Wade Messer.
Cel care te-a legat în copac şi te-a lovit cu bâta de baseball?
M-a legat în copac. Nu m-a lovit cu bâta.
Ai auzit despre fotbalistul care a omorât toţi câinii?
- Va sta câţiva ani după gratii. - Am auzit câte ceva.
Nu mi se pare în regulă. Sunt doar nişte câini.
Alţii omoară oameni şi stau închişi mai puţin de doi ani.
- Cine? - Ce?
Cine a ucis oameni şi a primit mai puţin de doi ani de închisoare?
Nu mi se pare un accident.
- Raylan! - Ce ai zis?
Pe tipul cu pălărie îl cheamă Raylan Givens. E şerif federal.
- JT, am face bine s-o ştergem. - Drăcia dracului!
Haide!
Mâinile sus! Unde e Messer?
Nu dau ca o fată! Tu dai ca o fată.
Dau ca...
Pentru că nu suporţi să fii lovit ca un bărbat.
- Dickie! M-ai nimerit în nas! - Vai, ce rău îmi pare!
- Cred că te-a durut. - M-ai ars, gata.
- Sunteţi tare drăgălaşi împreună. - La naiba! Nu e ce pare!
- Fă şi tu nişte mişcare, Crowe. - N-am de ce.
- Ţi se pare că te rugam, tâmpitule? - Nu. E-n regulă.
Mulţam.
Incidentele ca acela cu Crowder au loc la tot pasul pe aici.
Dacă n-am fi noi, gardienii cei de treabă,
viaţa de aici ar fi mult mai nasoală şi mai violentă.
Domnule ofiţer, cred că încerci să mă bagi în sperieţi.
Faci tot ce poţi.
Văd că faci totul, dar nu pricep de ce.
Am auzit tot ce ai vorbit cu Crowder şi vreau banii ăia.
Bine.
N-am nicio leţcaie, frăţioare! Crezi că am bani?
Să-ţi spun o treabă!
Ce ascultai tu acolo era un vicleşug!
Îl împiedicam pe psihopatul ăla să mă spintece, amice!
N-am nicio para, frăţică!
Ciudat. Aşa mi-am zis şi eu la început.
Mi-am zis că e un... vicleşug?
Un vicleşug. Da.
Aşa că l-am sunat pe un amic din poliţia locală
acolo, de unde vii tu.
Mi-a zis că maică-ta era o barosană pe acolo.
Aşa că o să-mi dai banii sau viaţa ta aici se va duce de râpă.
Uite ce: dacă ai fi fost atent la discuţia cu Boyd Crowder,
ai fi ştiut că, dacă banii ăia chiar ar fi existat, şi nu e aşa,
n-am cum să pun mâna pe ei cât sunt la pârnaie.
Pricepi ce zic?
Tu, Boyd şi oricine îmi mai poartă sâmbetele,
va trebui să aşteptaţi frumuşel până o să ies de aici.
Atâta tot?
Ăsta e un set de 24 de piese abia folosit!
Ştiu. Tot trei dolari îţi dau.
Trei dolari? Hai, prietene!
- Nu ţi-l dau pe ochi frumoşi! - Îmi pare rău.
Eu am venit în magazinul tău să-ţi vând setul ăsta de doi bani?
Bine. Am terminat.
Nu vreau setul ăla. Afară!
Găozarule!
- O pupi pe maică-ta cu gura aia? - Aş pupa-o, dacă ar mai trăi!
- Ce s-a întâmplat? - Au blocat drumul.
- Ne aşteptau. - Doamne sfinte!
Idiotule!
Beckett, gura! Unde e JT?
Ai bătut atâta drum ca să-l laşi pe Messer să scape?
Omul tău l-a lăsat să fugă. Eu l-am prins pe şofer.
Oricum, cizmele astea nu-s făcute pentru fugă.
Totuşi, un şerif federal are rolul de a-i urmări pe fugari.
- Ce ironie... - Mai uşor cu urletele!
E ziua când îţi aduci copiii la muncă?
Nu, e ziua când nevastă-mea e răcită cobză.
De asta aveai făptură de pui la micul dejun.
Toate astea-s furate.
În camionetă nu am găsit nimic,
dar circulă constant de aici până la Ankfort.
- Mafioţii Sudului. - Poate ei sunt clienţii.
Cineva le dă narcomanilor liste cu ce să fure.
Sunt plătiţi cu oxicodonă.
- Ce părere ai? - Messer cam trage la măsea.
- O fi trecut pe droguri. - Ştii care-i diferenţa, cică?
Beţivul îţi fură portofelul şi pe urmă se simte ca naiba.
Drogatul ţi-l fură şi te şi ajută să-l cauţi.
Te ajută!
În vremurile noastre, mulţi te-ar ajuta să-l cauţi.
- Messer e printre ei. - Da.
Să-l mai ţinem pe JT ăla, ca să-l interoghezi?
- De ce? - I s-a plătit cauţiunea.
- Vreau să ştiu de către cine. - Bine.
Rahat cu ochi! Măcar ăsta a reuşit să scape.
- Din cauza lui am fost prins. - Să nu te aud!
- Le-ai zis ceva copoilor? Orice? - Nu.
- Nu l-am văzut zicând nimic. - Te-am întrebat cumva pe tine?
- Ei bine? - N-am suflat o vorbă.
Hai încoa'!
- Nu porţi microfon, nu? - Nu are microfon, şefu'.
- L-am verificat deja. - De asta îl caut şi eu.
Bună glumă, şefu'!
- Îmi pare rău, dle Fogle. - Ştii ce? N-ai de ce.
De fapt, e vina mea.
Când lucrezi cu drogaţii, e normal să păţeşti numai porcării.
Mă doare... rău de tot.
E arestat, mi se confiscă duba şi el tot cere o pastiluţă.
O să-ţi dau ceva super bun, dacă vrei.
Cică Ruth Crane şi-a luat o plasmă de-aia mişto.
De câştigi, primeşti pastila.
Dacă nu... o să-ţi pun pastiluţa în coşciug.
Da.
- Să cânte pentru cină! - Gura, Wally!
Nu mai e nimic altceva?
Hai! Trage o dată!
Încă o dată!
Ai auzit bine. Mai trage o dată!
Nu aşa se joacă Ruleta Rusească.
Asta nu-i Ruleta Rusească, idiotule!
Acum joci "Ruletă de la Harlan".
- Hai, domnu' Fogle... - Ce? Vrei să joci şi tu?
Îmi pare rău. Ai zis: "Hai, domnu' Fogle".
Parcă voiai şi tu pistolul. Poţi să-l iei, dacă vrei.
- Nu, domnule. - JT, dă-i-l.
De fapt, ţine-l tu, JT. Tu ai fost arestat.
Am tras deja o dată. A doua oară nu prea mai am şanse.
Hai... Şansele nu-s aşa de mici. Sunt de una la cinci.
La câte droguri bagi în tine, oricum eşti cu un picior în groapă.
Uite ce o să fac.
Dacă apeşi iar pe trăgaci, vă dau tot flaconul.
Puteţi să-l împărţiţi.
Start!
Îmi pare rău.
A făcut pe el!
Da, băiete!
Chiar credeai că te las să te sinucizi în biroul meu?
Te rog, domnu' Fogle!
Poate e ziua ta norocoasă, băiete.
Sau poate că nu.
Scăpaţi de hoit. Şi curăţaţi mizeria asta.
N-am mai văzut niciodată un om împuşcat aşa.
Am auzit despre asta, dar n-am mai văzut.
A sângerat mai mult decât m-aş fi aşteptat.
- Câţi a ucis Fogle? - Taci şi sapă, Messer.
Dl Limehouse ne-a zis să-ţi dăm asta.
Îmi faceţi un serviciu scăpându-mă de ea.
Dlui Limehouse nu-i place să-i fie dator nimănui.
Transmite-i salutări.
- Voiai să refuzi banii ciorii? - Sunt doar vreo 5.000 de parai.
Împărţiţi la patru, crezi că ne putem pensiona cu ei?
E mai mult decât ne-ar fi rămas dacă ardeam "iarba", cum ai zis tu.
De ce crezi că voiam asta, Devil? Limehouse ştia că avem "iarba".
La fel ca mulţi alţii.
Dacă venea vreun copoi pe aici,
voiai să intrăm la pârnaie pentru o mie de parai?
Ţi se pare o mişcare isteaţă? Asta e vânzarea ta.
Ajută-i să încarce "iarba". Acum!
- Du-te, băiete! - Du-te.
Eu vreau doar să fac bani, la fel ca toată lumea.
Chiar crezi că n-am planuri să plătesc echipa, Arlo?
Dacă ai, eu nu le-am auzit.
Nu ne-ai zis unde e Johnny. Dacă nu cumva mi-a scăpat ceva.
Tata se considera un gangster din Harlan.
Dar a ajuns lacheul
celor de la Frankfort şi Miami.
Ava, vii puţin, iubito?
Asta l-a costat viaţa. Noi nu vom repeta greşeala lui.
Nu vom lucra cu nimeni din exterior.
Vom proteja Harlan.
Vom controla toate infracţiunile din interiorul său:
taxe de protecţie, droguri, jafuri şi jocuri de noroc.
Vom lucra meticulos şi curat.
Nu mai dăm lovituri aiurea şi nu mai luăm decizii proaste.
Tata era şi peşte şi ştia bine meserie.
Noi nu vom face asta.
Nu pentru că nu vrea Ava, ci pentru că trăim vremuri grele
şi oamenii se feresc de târfe ca să aibă bani de droguri.
Să vă fie clar.
Toţi cei prezenţi vrem să facem banu' gros.
Frumos discurs, dar ne trebuie mai mult decât forţele proprii.
Şi vom avea. Am făcut deja demersuri.
Să vorbim despre afacerea de azi.
Vom lua înapoi ceva ce aparţine de drept familiei Crowder.
Afacerile cu oxicodonă s-au concentrat în Florida.
Dar acolo seacă vadul. Trebuie să umplem golul rămas.
În Florida nu erau urmăriţi narcomanii.
De asta făceau rost uşor de pastile acolo.
- În Kentucky sunt urmăriţi. - De asta am venit aici, Wynn.
Le-am dat o idee celor de la Detroit şi mă susţin.
Vom lua mobila asta şi o vom scoate afară.
O vom umple cu computere, cu imprimante,
vom face legitimaţii, RMN-uri, radiografii, fişe medicale
şi ne vom duce la Harlan.
Ne facem o caravană şi vom schimba mereu doctorii.
Dacă treaba se împute, ne mutăm.
Facem o înţelegere simplă cu narcomanii.
Le completăm reţetele la preţul obişnuit.
Ei iau jumătate din pastile.
Cealaltă jumătate merge la Detroit, unde cerem înzecit pe ea.
Vezi, Wynn? De asta se cheamă "crimă organizată".
Cât de repede putem face aranjamentele?
Amice, ce se întâmplă?
La birou. Nu... Plictiseală, ca de obicei.
- Baia? - În capătul holului, pe dreapta.
Cum merge cu hocheiul? Bravo, băiete!
Îi faci praf?
Wynn. Cealaltă uşă, amice.
Nu. O să-ţi placă mult aici. Au şcoli foarte bune.
Ştiu că nu-ţi prea place la şcoală, dar ai încredere în mine.
Chiar mă întrebam dacă lucrează cineva aici.
Doar eu.
- Al cui e Corvette-ul? - E al meu.
- Şi lucrezi aici? - Sunt proprietarul. Glen Fogle.
Aşa se explică. Mişto maşină.
Aveam o maşină sport europeană.
Săptămânal se trezea câte unul să-mi spună "ticălos, poponar"
sau altă insultă, dar acum lumea zice doar: "Mişto maşină".
- Wally e azi la serviciu? - Nu. Ţi-am zis, sunt doar eu.
- Cu cât îl plăteşti? - De ce? Îţi cauţi de lucru?
Caut pe cineva. Un tip pe nume Wade Messer.
N-am auzit de el.
El şi un alt tip, JT, sunt căutaţi pentru nişte jafuri.
JT a fost arestat de dimineaţă. Wally i-a plătit cauţiunea.
10.000 de dolari.
Atunci clar îmi plătesc prea bine angajaţii.
- Ce e în spate? - O cămăruţă, nu-i pentru clienţi.
Clientul de acum e şeriful federal Raylan Givens.
- Deci Wade ăsta... - Wade Messer.
- ...fuge de autorităţi? - Da.
- Ai mandat, şerifule? - E doar o vizită prietenească.
Fără mandat, mai prietenos de atât n-o să fiu.
Ciudat. Îl căutam pe amicul meu, Wade,
dar, la cum te porţi,
încep să cred că tu eşti omul pe care îl caut.
Dacă aş face o escrocherie, scoţând din oraş bunuri furate,
într-o casă de amanet aş putea să le ascund sub nasul tuturor.
Dacă o să vreau să încalc legea, o să ţin minte.
Ne mai vedem, Glen Fogle.
Treburile au devenit interesante pe acolo, Glen.
Nu am marfă aici. JT a ieşit din peisaj.
Celălalt e sub control, dar şeriful ăsta n-o să-mi dea pace.
Trebuie să facă rost de mandat.
Cu cine vorbeşti?
Cu proprietarul casei de amanet din Harlan.
Raylan Givens a dat târcoale pe acolo.
- Şeriful cowboy. Cel cu... - Pălăria!
- Eşti acolo? - Da.
Dle Fogle, când o să vreau să vorbim, o să-mi auzi glasul.
- Bine. Nu ştiam. - Avea o pălărie.
Pune-l pe tipul cu amanetul să îl ucidă.
- E şerif federal. - Ai încercat şi ai dat greş.
- Era o situaţie dificilă. - Nu te critic. Era o observaţie.
Givens e un tip greu de ucis.
Crezi că "Domnul Amanet" e în stare să-l ucidă?
- Nu. - Întocmai!
Pentru planurile mele în Harlan, "Domnul Amanet" e mai mult o belea.
Lasă-l pe Givens să ne scape de el.
Şi dacă reuşeşte să-l împuşte pe şerif?
Atunci chiar că ne-ar surâde norocul.
Scuze, Glen. Mai eşti acolo?
Unde altundeva să fiu? Trăgându-mi-o cu o scroafă?
- Vreau să faci ceva pentru mine. - Eşti sigur?
N-o să mai poţi da înapoi. Bine.
Am eu grijă de tot.
Am avut un oaspete. Un şerif numit Givens.
Cică eşti urmărit de autorităţi.
- Voiam să îţi spun. - Ştiu.
Dar te temeai să nu te tai de la porţie
şi să nu rămâi fără oxicodonă, nu-i aşa?
Eşti tare egoist, Wade...
Eşti un rahat tâmpit, egoist şi cu minţile prăjite.
- O să mă revanşez! - Da. Ştiu şi cum.
- Îl cunoşti pe şeriful ăsta? - Raylan, da.
Ce, sunteţi prieteni vechi?
L-am prins pentru Dickie Bennett şi l-am atârnat într-un copac.
- Înseamnă că suntem prieteni? - Bine.
Mai ai vreo armă pe acasă sau le-ai dat pe toate pe droguri?
- Ţin una în birou. - Bine.
O să-l suni pe cowboy şi o să-i zici că nu mai fugi.
Că nu mai poţi trăi aşa.
Şi că să vină la tine acasă peste o oră.
Te duci acolo şi, cum intră pe uşă,
îl saluţi şi-l împuşti.
- Crezi că te descurci? - Chiar trebuie să o fac?
După ce ai văzut de ce-s în stare,
chiar mă mai întrebi asta?
Nu, domnule. Îmi pare rău.
- Înţelegeţi ce spuneam? - Da. E mult mai rău.
Pot să vă ajut, băieţi?
Da. O să muncim pe brânci să facem iar localul respectabil.
Ce naiba credeţi că faceţi?
Ce idiot! Aduce o bâtă de baseball la un duel cu pistoale!
- Îmi cer scuze. Ştii cine sunt? - Nu.
Sunt Boyd Crowder.
Poate te întrebi de ce azi îţi merge aşa de prost.
De ce nu ai face-o? Nicio grijă. Îţi spun eu de ce.
Nu cu mult timp în urmă, barul era al vărului meu, Johnny.
- Îl ţii minte? - Am cumpărat cinstit localul!
Buck, ai fost vreodată împuşcat?
Eu da. Aici, în piept. M-a durut ca dracu'.
Am fost la un pas de moarte, dar Johnny a păţit-o mai rău.
A fost împuşcat de aproape, cu o puşcă.
A zăcut luni întregi în spital, gândindu-se la viaţa lui grea.
Când a rămas... infirm, te-ai folosit de situaţie.
Nu am...
Nu te învinovăţesc că ai profitat de pleaşcă,
dar e vremea să-ţi îndrepţi greşelile.
Putem prelua barul civilizat
sau Devil te poate băga în spital,
şi-l luăm înapoi aşa cum ai pus tu mâna pe el.
Tu alegi. Ce să fie? Varianta A sau B?
Aleg varianta C.
- Ia-i arma! - I-ai cunoscut pe prietenii mei?
Nu. Tu i-ai cunoscut pe ai mei?
Tăticule! Ce ne distrăm azi!
Lăsaţi armele jos!
Johnny, cred că ăştia-s de păstrat.
Jimmy e cam imprevizibil, deci asta e o problemă.
Rip e cel mai de speriat. Dacă nu spălaţi rapid putina,
cred că ştim cu toţii ce o să vă facă Rip, nu-i aşa?
Poţi lua şi ce bani ai în casă. E salariul tău compensatoriu.
În pas rapid! Şi vrem un contract de vânzare.
Să fie pe numele B-o-y-d C-r-o-w-d...
Raylan. Ai ajuns repede.
Păreai foarte grăbit să te predai.
- Presupun că ai fost surprins. - Niţel.
După accident, fugeam prin pădure şi m-am întrebat...
- Wade, n-ai de ce să-mi explici. - De ce?
Mi-ai explicat acum 30 de minute, când m-ai sunat.
Da, bine.
Puteai să pofteşti în casă.
Mai ştii când minerii i-au atacat pe oamenii companiei Tremmins Power?
Da, domnule.
Într-o zi, bătăuşii companiei au venit după unchiul meu,
fratele mai mic al mamei, care atunci locuia cu noi.
Cinci oameni au traversat strada. Doi aveau târnăcoape.
Au venit pe verandă, unde stătea mama.
Au zis că-l caută pe agitatorul de frate-său.
Cică voiau să-i bage minţile-n cap. Ea le-a zis că nu-i acasă.
Şi ei au spus că oricum îl vor căuta în casă.
Am ieşit şi eu lângă mama.
M-a privit... deznădăjduită.
Dar asta nu i s-a ghicit în voce când le-a zis:
"Nu intraţi decât invitaţi".
Îmi dai voie să intru ca să îmi schimb cămaşa?
- Nu vrei să afli continuarea? - Ba da, sigur.
Au dat-o pe mama la o parte, m-au pus la pământ,
au intrat şi apoi au ieşit cu buza umflată.
Tâlcul e că, în timp, am uitat de multe reguli,
dar aia a rămas sfântă.
Mersi că ai venit după mine.
Mai ales după păţania cu Dickie. Îmi pare tare rău.
S-a ivit la uşa mea. N-am ştiut ce să fac.
- Am şi uitat, Wade. - Da...
Apoi am auzit că ai ajuns la Loretta la fix, în aceeaşi zi,
şi vreau să ştii că am ajutat-o fără să ştiu ce are de gând.
Da.
Ar fi greu să-ţi dai seama fără să ştii care era situaţia.
La naiba!
- Nu ţi-ai schimbat cămaşa. - Nu.
Căutai cumva pistolul?
Ai zis că n-ai intrat în casă!
E nevoie să mai şi încălcăm regulile, Wade.
- Ce ziceai de regula aia... - Ce naiba ai păţit, Wade?
Raylan, nu ştiu. Pastilele alea... îmi iau minţile.
Explică-le judecătorului şi juraţilor.
Nu e nevoie să ajungem la asta. Noi suntem prieteni vechi.
Prieteni? M-ai legat şi m-ai lăsat să mor.
- Parcă dăduseşi totul uitării. - Acum voiai să mă împuşti.
Sincer, cred că voiam să-mi zbor creierii.
Uite ce vreau să ştiu, Wade.
După ce m-ai fi împuşcat, ce trebuia să mai faci?
- E mort? - Da. Dar sunt rănit.
- Ce? - Am fost împuşcat.
Dle Fogle, am nevoie de ajutor.
Bine. Vin imediat.
Da... A închis.
Ce s-a întâmplat? L-a mătrăşit?
Ia arme şi muniţie din faţă.
Messer?
Wade? Unde eşti?
- Fogle. - Şerifule.
- Pari bine, sănătos. - Mersi. Aşa mă şi simt.
Îl cauţi pe Wade Messer, nu?
- Nu l-ai văzut, nu-i aşa? - Ba da.
E pe bancheta din spate a maşinii mele, în cătuşe.
Să nu crezi nimic din ce îţi spune!
- Era destul de convingător. - Haide...
Doar n-o să iei de bun ce-ţi zice un drogat.
Mai bine te-ai întreba dacă îmi pasă
dacă pleci de aici cu cătuşe sau într-un sac de cadavru.
Răspunsul e că mă doare-n cot.
- O să mă împuşti? - Uite ce...
O să te împuşc în inimă înainte să ridici tu pistolul.
Pe urmă o să aştept să iasă din spate partenerul tău.
I-ai zis să calce chiar pe fiecare crăcuţă de pe jos?
Bine. Deci ştii că e acolo. Tot suntem doi împotriva unuia.
Mai degrabă unu şi jumătate. Uită-te la el. E drogat.
De ce l-ai mai luat cu tine?
Şerifule... ascultă...
Să nu ne pripim.
- Poate ar mai fi o soluţie. - Zău?
Lasă arma jos! Să auzim.
- Am o altă treabă. - Mai importantă decât mine?
- Vreau să-mi cumpăr o casă. - Serios? În care cartier?
În cartierul "pupă-mă undeva" din Lexington.
Dacă ţi i-aş turna pe nişte amici de la Frankfort?
- Prietenii ăştia au şi nume? - Ce zici de Wynn Duffy?
Aş zice că ajungem undeva.
Vreau să lăsaţi armele jos.
L-ai auzit pe om, Wally. Lasă arma jos!
Adică bate palma cu tine şi scapă, după câte porcării a făcut?
Lasă arma jos.
Păcat că nu ştii ce se pune la cale la Frankfort.
Te-ai fi putut înţelege şi tu cu el.
Poate că nu ştiu ce e pe acolo, dar ştiu ce face el aici.
L-a ucis pe JT doar ca să se amuze.
Wally, ţine-ţi gura!
Eu şi Wade l-am văzut. L-am îngropat chiar noi.
Bine. Lasă arma jos!
- Şerifule, ascultă... - Stai cuminte.
Mă predau oficial şi îţi garantez
că drogaţii ăştia sunt vinovaţi de tot ce mă acuză pe mine.
- Beckett, lasă arma jos! - Mă predau dacă îl ucizi pe Fogle.
Gura, amândoi!
Şeriful n-o să mă împuşte, boule! Are nevoie de mine!
- Zău? Poate te împuşc eu! - Lăsaţi amândoi armele!
Messer!
- Ai telefonul la tine? - Da.
- Sună la 911. - 911...
L-ai lăsat să mă împuşte! Nu pot muri aici!
La naiba!
Vărul meu Johnny ni-i pune la dispoziţie pe Jimmy şi pe Rip.
Băieţii ăştia o să se simtă ca acasă.
L-ai întrebat pe Johnny dacă vrea să intre în comandouri?
Oricât i-ar plăcea armele şi banii, nu ne-ar fi înţeles motivaţia.
Ţin minte când m-ai recrutat pe mine.
M-ai dus la biserică, mi-ai arătat tatuajele tale.
Mi-am zis: "Ticălosul e ţăcănit".
"Propovăduieşte războiul rasial într-o afurisită de biserică!"
Dar am crezut cu toată puterea în comandourile alea.
Da, domnule.
Apoi te-a împuşcat amicul tău, şeriful.
Totul s-a schimbat. Unii ziceau că te-ai pocăit.
Alţii, că ai luat-o razna, că ţi-ai trădat tatăl,
că ţi-ai dus oamenii în pădure.
Devil, ce vrei să afli?
Vreau să ştiu pe care Boyd Crowder mi se cere să-l urmez.
Dacă ţi-aş zice că sunt cel care te-a recrutat în biserică?
Dar şi cel care a fost împuşcat?
Care s-a pocăit?
Care şi-a trădat tatăl?
Care a ucis oameni şi a făcut să fie ucişi mulţi alţii?
Devil, nu pot scăpa de trecut,
cum nu pot scăpa de tatuaje.
Ţi-am zis ce îţi ofer.
Nu mai am nimic de zis.
Boyd... Sunt cu tine.
Când eram mic, tata nu ne lăsa să ne uităm la emisiuni de copii.
Ne puteam să ne uităm la "Şoferul de taxi".
Poate ţi se pare grozav, dar trebuie să fie mereu perfect.
Dacă se înţepeneşte, m-am ars.
E versiunea 3.0.
- De unde îl hamul? - Ciudat că mă întrebi.
- Căutam un brad de Crăciun... - Ia vezi!
Spune-i că totul e în regulă. Spune-i, idiotule!
- E în regulă, Mike! - Salutare!
Ce ditamai arma! Nu-s înarmat.
Ridică-te, întoarce-te şi ridică mâinile.
Dacă mişti, te împuşc în spate.
Cu ce te putem ajuta, şerifule?
Mai ţii minte discuţia aia pe care nu trebuia să o purtăm?
Asta e.
Proprietarul casei de amanet e mort, cu lacheul lui cu tot.
Am mai găsit un cadavru într-un mormânt nu prea adânc.
Nu-mi pasă. Ştiu că tu ai dat ordinul, Duffy.
Aşa cum nu întâmplător au dispărut Emmitt Arnett şi secretara lui.
Uită-te aici!
Următorul o să vină mai repede.
Ce viteză crezi că o să aibă când o să vină înapoi spre tine?
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro
Sincronizare WEB-DL: Claudelu