Staţia de Tranzit Rapid din Zona Golfului San Francisco, California
Dar tocmai am primit un raport cum că victima a fost identificată,
de către poliţia locală din San Francisco, ca fiind Natalie Gibecki,
deşi poliţia păstrează secretă natura morţii ei, pentru moment.
Numele ei e Natalie Gibecki. De 27 de ani.
A lucrat ca îndrumător într-o instituţie de supraveghere a tinerilor,
câteva străzi mai încolo.
Primarul e în consiliul de administraţie, aşa că noi am primit cazul.
Hemoragia subconjunctivală de la ochi
şi semnele din jurul gâtului arată că a fost strangulată.
- Unde e Lisbon? - E cu poliţia din San Francisco.
Au discutat cu şeful victimei. Se pare că voia să vadă un film cu prietenii ei.
- Puţin probabil. - Ce-ai spus?
Păi, poartă un neglijeu cu broderii de dantelă neagră.
Plănuia să-şi schimbe pantofii cu talpă joasă cu cei cu tocuri.
Machiajul ei e aplicat proaspăt.
Degajă un miros de parfum floral... J'Adore, dacă nu mă înşel.
Avea de gând să se întâlnească cu un iubit.
Căsătorit, bănuiesc, bazându-mă pe inducerea în eroare.
Scuză-mă.
Alo?
Alo, Patrick. Sunt Erica Flynn.
Erica Flynn. Asta e o surpriză.
Plăcută, sper.
Pariez că te întrebi de ce te sun.
Da. Mi-a trecut prin minte.
Dacă ţi-aş spune că am vrut să-ţi aud vocea?
Aş spune că minţi.
Nu în întregime.
Natalie Gibecki... Am cunoscut-o personal.
Era o clientă a companiei mele de matrimoniale.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Mulţumesc.
Am devenit foarte apropiate în timpul şedinţelor noastre împreună,
dar apoi, ştii că se poate întâmpla aşa ceva.
Ce doreşti, Erica?
Da, n-am spus, nu-i aşa?
Nu.
Te sun fiindcă te pot ajuta să-l găseşti pe ucigaşul ei.
Serios? Care e numele lui?
Dacă vrei răspunsul, ştii unde să mă găseşti.
- Mulţumesc, Dennis. - Desigur, dnă Flynn.
Serviabil ca întotdeauna.
Cine a fost?
A fost Erica Flynn.
- Vrea să ne ajute cu ancheta. - Minunat.
Ar trebui să-i trimitem dosarul cazului şi să-i dăm şi o armă.
Păi, să-i dăm o armă e cam mult, dar cred că dosarul cazului ar ajuta.
- Eu glumeam. - Da.
Glumeşti, nu?
Te rog, spune-mi că glumeşti.
Traducerea şi adaptarea: dflo Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
The Mentalist Sezonul 4 Episodul 15
Închisoarea Golden Valley Sacramento, California
Bună, Patrick.
Erica. Arăţi bine.
Portocaliul îţi vine bine.
Păi, bănuiesc că ţie trebuie să-ţi mulţumesc pentru garderoba mea.
Nu eu ţi-am ucis soţul.
Nici eu. Omor prin imprudenţă. Mare diferenţă.
Despre ce e vorba?
- Ştiu cine a ucis-o pe Natalie Gibecki. - Cum e posibil aşa ceva?
Am devenit foarte apropiate în timpul şedinţelor noastre împreună.
Natalie mi-a spus lucruri pe care nu le-a mai spus nimănui,
cum ar fi faptul că se întâlnea cu cineva în secret.
De ce ar avea nevoie de un serviciu matrimonial
dacă deja se întâlnea cu cineva?
L-a cunoscut în timpul şedinţelor noastre împreună.
Trebuie să fi fost acum ceva timp.
Zece luni.
Dar Natalie încă se întâlnea cu el când a murit.
- Sunt sigură de asta. - Cum?
Cunosc iubirea adevărată când o văd.
Atunci de ce atâta secret?
Bărbatul cu care se întâlnea Natalie era căsătorit.
- A ţinut relaţia ascunsă de toată lumea. - De toată lumea, mai puţin de tine.
Da.
De ce faci asta?
Ţineam mult la Natalie.
Moartea ei e o tragedie şi ucigaşul ei ar trebui pedepsit.
A fost o bună încercare.
În regulă. Vreau să ies de aici.
Temporar, desigur.
N-ai idee cum e, Patrick.
Să locuieşti într-o cuşcă,
ştiind că voi fi aici ani de zile.
Adevărul e că asta ar putea fi ultima mea şansă de libertate,
cât sunt încă tânără să mă bucur de asta.
Vreau doar să merg la Spa, să mănânc la restaurantul meu preferat.
Câteva privilegii inofensive, în schimbul ajutorului dat să prinzi un ucigaş.
Şi dacă minţi?
Tu ai spus odată că poţi vedea prin mine.
"Transparentă ca un geam" cred că ai spus?
Aşa că spune-mi, acum mint?
Natalie Gibecki a părăsit instituţia de supraveghere la ora 20:14.
Un navetist i-a găsit cadavrul la ora 20:33,
oferindu-ne o fereastră de 19 minute în care s-a comis crima.
Şi ce avem ca motiv?
Păi, nu lipseşte nimic de la cadavrul lui Natalie,
aşa că jaful pare exclus. Şi fără semne de agresiune sexuală.
Natalie tocmai a revenit dintr-o călătorie de 5 zile la Puerto Vallarta.
O să verific asta.
Ce ziceţi de teoria lui Jane legată de iubit?
Am verificat-o.
Prietenii spun toţi că Natalie nu se întâlnea cu nimeni.
Familie?
Unicul copil. Părinţii au murit cu ani în urmă.
În regulă. Du-te la instituţia de supraveghere
şi discută cu ceilalţi îndrumători care lucrau pe tură cu Natalie.
Vezi dacă ei ştiu ceva.
Şefa, există vreun mod să sar peste asta şi să lucrez la telefoane?
Am o întâlnire cam într-o oră şi n-o pot rata.
Eşti în regulă?
Da, totul e în regulă. Doar că am ceva de făcut.
- Sigur. Van Pelt? - Desigur. Mă ocup eu.
Instituţia de supraveghere Redlands San Francisco, California
Bună. Sunt agentul Van Pelt. El e agentul Cho.
Suntem de la BIC.
Am venit să anchetăm uciderea lui Natalie Gibecki.
Nu ştiu cum o să le spunem băieţilor. Toţi o iubeau pe Natalie.
Aveţi vreo idee cine a făcut asta?
Încă suntem în stadiile primare ale anchetei.
Avem motive să credem că Natalie ar fi avut o relaţie amoroasă cu cineva.
Vreunul dintre voi are cunoştinţă despre aşa ceva?
Nu.
Da, nu. Credeam că e celibatară. Hei, Kevin!
Continuă aşa că vei face flotări până vei vomita.
Relaţia ar fi putut fi cu un coleg de serviciu.
Nu vă uitaţi la mine.
- Nu-ţi plăcea de ea? - Nu, n-am spus asta.
Doar că nu era genul meu. Kevin! Ce-am spus eu?
La podea şi fă-mi 50. Acum!
Te poţi gândi la cineva care ar fi vrut s-o rănească pe Natalie?
Nu, dar... avem un puşti care a dispărut din instituţie, aseară.
- Trent n-avea nicio legătură cu asta. - Numele lui e Trent?
Trent Matthews. Are 17 ani.
Era aici pentru posesie de droguri şi tâlhărie.
La ce oră a dispărut?
L-am văzut la cină, aşa că, undeva după ora 19:00.
Da, dar cum am spus, n-are nicio legătură cu asta.
Avem nevoie să-i vedem dosarul.
Continuă.
Ai vrut să-i dai drumul din închisoare?
Păi, nu, doar cred că Erica ne-ar putea ajuta.
Ştie detalii despre viaţa victimei. Ar putea chiar să-l ştie şi pe ucigaş.
- Ea zice că-l ştie. - Că spune adevărul despre asta.
Chiar şi aşa, nu înseamnă că avem nevoie de ajutorul ei.
Nu, n-am spus asta. Am spus că ar putea fi de folos.
Tu ce crezi, Luther?
- Sunt curios. - Domnule.
Cred...
că e genul de gândire inovatoare de care BIC mai are nevoie.
Folosirea unui condamnat să prinzi un ucigaş...
- E armonie. - Întocmai.
Domnule, asta nici măcar nu e jurisdicţia noastră.
Nu putem face să fie eliberată nici dacă încercăm.
Ai dreptate, dar directorul de la închisoarea Golden Valley
deja a aprobat asta.
Drei Flynn îi este garantată permisia
prin programul de reabilitare pe care l-a instituit guvernatorul.
- Se pare că e un deţinut model. - E un ucigaş condamnat.
Condamnat pentru omor prin imprudenţă, de fapt.
- Ei bine, în acest caz... - Deci, eşti de acord?
Nu. E un ucigaş periculos şi există riscul să fugă.
Păi, de aceea o să desemnez doi agenţi s-o păzească tot timpul.
Vezi, Lisbon? Ce ar putea să meargă rău?
Scuzaţi-mă.
Armonie.
- Salut, Cho. - Salut.
- Care-i treaba? - Tu m-ai sunat.
Da, da. Aşa e.
Am aflat nişte date din trecutul lui Trent Matthews.
A absolvit Liceul Sequoia Valley
înainte de a fi arestat pentru posesie de droguri şi tâlhărie.
Nu e chiar aşa departe de instituţia de supraveghere.
- Crezi că ar putea să se întoarcă acolo? - Păi, e singur.
Familia s-a mutat departe de zona aceea.
Probabil că doar caută nişte bani şi un loc unde să stea.
Ar putea apela la vechii prieteni pentru ajutor.
În regulă. Van Pelt şi cu mine ne ocupăm de asta.
Wayne, eşti gata? Cursul e pe cale să înceapă.
Da, da. Totu-i pregătit.
Bine aţi venit, mămici şi tătici.
Numele meu e Atoosa şi eu voi conduce cursul de azi.
Bine aţi venit la primul pas
din uimitoarea voastră călătorie spre calitatea de părinte.
Acum, înainte de a începe, aş vrea ca fiecare dintre dvs.,
din toată sala, să ofere ceva despre el însuşi.
Bună.
Aţi dori dvs. să începeţi?
Desigur. Bună. Numele meu e Sarah.
Bine ai venit, Sarah.
Bună. Eu sunt Wayne.
Bine ai venit, Wayne.
În regulă, sunt în săptămâna 28.
Acesta e primul meu copil. Staţi. Primul nostru copil?
Da. Cu siguranţă e primul nostru copil.
- Da, da, da. - Primul nostru copil.
Păi, deşi "al nostru" poate fi puţin înşelător.
Nu, nu că n-ar fi copilul lui. Nu sunt vreo uşuratică sau aşa ceva
şi, Doamne, nu că cineva din această sală ar fi, ştiţi...
Nu, eu... asta e... eu voiam să spun...
Ea a vrut să spună că nu suntem căsătoriţi.
- Asta... era, că nu suntem căsătoriţi. - Nu. Adică, da.
Conform instituţiei de supraveghere, Trent Matthews a fost arestat
pentru posesie de droguri la acest liceu, acum trei luni.
Ştii, copiii obişnuiau să-mi spună "Bracey Gracie"
fiindcă am purtat proteză (brace) până la 17 ani.
- Ţie cum îţi spunea lumea? - Cho.
Ăla e.
Luptă! Luptă! Luptă! Luptă!
Hei, terminaţi!
Dă-te jos, omule!
Da!
Hei, lasă-mă, omule.
- Trent Matthews? - Ce?
- BIC. Trebuie să discutăm. - La naiba cu discuţia ta, omule.
Nu trebuie să pari atât de sumbră, Lisbon.
Dacă se întâmplă ceva, nu vei fi tu responsabilă.
Fiindcă de asta mi-e teamă.
- Ştii de ce face asta. - Să încerce să evadeze, cel mai probabil.
Totuşi, tu continui oricum.
Faci asta fiindcă ai nevoie de ajutorul Ericăi sau fiindcă vrei tu?
Agenţi, puteţi intra acum.
Trebuie să semnaţi pentru custodie.
Mulţumesc.
- Bună, Patrick. - Erica.
Deţinutul Erica Marie Flynn e acum în custodia voastră.
- Aveţi mare grijă de ea. - Mulţumesc.
- În regulă. Cine e? - Cine?
Ucigaşul lui Natalie. Nu face pe deşteapta.
Nu-i ştiu numele. Totul este în dosarele mele cu perechile potrivite.
- N-am specificat asta? - Nu, n-ai făcut-o.
- Trebuie să-i fi scăpat. - Unde sunt dosarele?
Avocatul meu le trimite acum către biroul vostru.
Bine. Hai să terminăm cu asta.
- Aţi luat-o? - Am luat-o.
Dnă Flynn, sunt agentul McLay. Ea e agent Morris.
Noi vă vom supraveghea în timpul permisiei.
Sper că nu vă deranjează.
Un prieten de-al meu deţine o companie de autovehicule...
Şi mi-a oferit transportul cât timp sunt afară.
Ce grijuliu.
Patrick, vii?
Asta ar trebui să fie haios.
- Poftim ceaiul. - Mulţumesc foarte mult.
- Ron? - Da, dnă Flynn.
Ai putea să-mi aduci nişte lămâie pentru el?
Bineînţeles.
Bună, şefa.
Am verificat acea călătorie a lui Natalie, făcută la Puerto Vallarta.
- Se pare că a călătorit singură. - S-a întâlnit cu cineva acolo?
Nu sunt sigură.
N-am reuşit să-i localizăm camera,
dar Natalie a postat pozele din călătorie pe un site,
aşa că am pus să le listeze.
- Bine. - Poftim, dnă Flynn.
Care-i treaba cu femeia asta?
Îi poate obliga pe bărbaţi să facă ce vrea ea
şi eu nu pot nici moartă să-mi dau seama de ce.
Serios?
Eu am priceput. Adică, dacă eram bărbat.
Tâlhăria e un delict grav, Trent.
Omule, tipul acela era un turnător.
- De aceea îl loveai peste faţă? - La naiba, da.
El e motivul pentru care am fost trimis la şcoala de corecţie, în primul rând.
Deci, ai fugit de la instituţia de supraveghere ca să te răzbuni?
Nu, omule. Am plecat fiindcă am fost nevoit.
N-aveam de gând să mă droghez.
Aveai ceva de împărţit cu unul dintre ceilalţi copii?
Doar cu unul dintre îndrumători... un tip mare, numit Danny.
- Danny Vargas? - Da.
Ce s-a întâmplat?
Păi, în noaptea în care am plecat, el...
El şi cu Natalie se certau.
Adică, de-adevăratelea, ştii?
Ea... striga la el ca o nebună, omule, chiar în faţa lui,
dar, vezi tu, Danny...
e foarte dur cu noi, copiii.
El, vreau să spun, ne împinge, ne loveşte când nimeni nu se uită.
Doar că de data asta Natalie a văzut ce se întâmplă.
Nu era prea bucuroasă de asta, ştii?
Fata a început să se ia de el.
Lucrurile au devenit violente între ei?
Păi, erau pe cale să devină, până când am intervenit eu.
Adică... vreau să spun, nu poţi să dai într-o femeie.
Nu-mi... pasă cine naiba eşti tu.
Dar, oricum, adică, Danny s-a enervat, foarte tare,
aşa că am zburat înainte ca el să facă ceva.
Crezi că Danny ţi-ar fi făcut ţie rău din răzbunare?
Ştiu că mi-ar fi făcut.
Tipul are probleme la cap, omule. El... ar trebui să stea aici, nu eu.
Ascultă, lăsând la o parte prostiile, să-ţi spun eu ceva, bine?
Niciodată n-aş răni-o Natalie.
N-am niciun motiv.
Adică, ea... era singura dintre adulţi care m-a tratat ca pe o persoană, ştii?
Da, ştiu.
Hei. Eşti bine?
Da. Da.
Nu. Acel film a fost...
Doamne. A fost oribil.
N-am avut idee că naşterea ar putea fi atât de...
Ei bine, de înspăimântătoare.
- N-a fost chiar aşa de rea. - Sarah, sunt detectiv criminalistic.
Am văzut nişte chestii destul de expresive,
dar aia, nimic nu m-a pregătit pentru aşa ceva.
Cum crezi că mă simt eu? Eu trebuie să nasc.
- Wayne, vei fi în regulă cu asta, nu? - Da, aşa cred.
Adică, da. Da.
În regulă. Bine. Fiindcă eu... nu pot să fac asta de una singură.
Ştiu.
- Ce cauţi la un bărbat? - Păi, cineva generos...
şi atent.
Cineva care pune nevoile celorlalţi înaintea nevoilor sale.
Vreau un bărbat lângă care să îmbătrânesc, un prieten bun.
- E vreo problemă? - E foarte frustrant.
Unul dintre interviurile lui Natalie a dispărut.
Ce ghinion.
Ştiu la ce te gândeşti, dar eu n-am nicio legătură cu asta.
Nu e problema mea dacă oamenii tăi rătăcesc lucrurile.
"Oamenii mei"?
În regulă. E destul. Să mergem.
- Unde? - Înapoi la închisoare.
N-ar trebui să fii liberă dacă nu eşti de real ajutor
- în anchetă. - Păi, doar aşteaptă o secundă.
Doar fiindcă lipseşte un film nu înseamnă
că ea nu ne poate ajuta să-l găsim pe iubitul lui Natalie, corect?
Bineînţeles. E în regulă aici.
Natalie trăia pentru munca ei.
Şi-a dedicat viaţa pentru ajutorarea altora.
Faptul că ea a găsit dragostea fără ajutorul serviciului meu matrimonial
poate însemna un singur lucru...
Bărbatul cu care se întâlnea era un coleg.
Am încercat asta. Fără noroc.
Asta fiindcă ea nu lucra la instituţia de supraveghere când l-a cunoscut.
Asta s-a întâmplat acum zece luni, îţi aminteşti?
Vrei să spui, când lucra la organizaţia nonprofit, Casa Encantar?
Întocmai.
- Mergem? - Mergem.
Bine aţi venit la Casa Encantar. Vă pot ajuta?
Da. Logodnicul meu şi cu mine căutăm
o organizaţie nonprofit pentru a ne oferi voluntari.
- Hai să vă arăt zona. - Bine.
De obicei nu suntem atât de ocupaţi, dar organizăm
un eveniment de strângere de fonduri, mâine seară.
De fapt, e o petrecere de lansare
pentru o carte pe care a scris-o directorul nostru executiv.
Uite-l.
Bună. Sunt Greg Relin. Bine aţi venit.
E minunat ceea ce faceţi aici.
Mulţumesc. De când am început, am fost destul de norocoşi
să construim şase şcoli, patru clinici, două orfelinate
pe cuprinsul Mexicului, toate în localităţi rurale,
unele fără electricitate sau apă curentă.
Ăsta e cel mai nou orfelinat al nostru.
Sperăm să avem încă patru exact ca acesta până la sfârşitul anului.
Dacă strângem destul sprijin, mâine seară.
Deci, Evan v-a spus despre gala noastră?
Va fi destulă mâncare şi băutură, chiar şi nişte distracţie.
Amândoi sunteţi invitaţi să veniţi.
Să vedeţi... diferenţa pe care o puteţi face.
Mulţumesc foarte mult pentru invitaţie.
Spune-mi, când ai văzut-o ultima dată pe Natalie Gibecki?
- Îmi pare rău? - Să nu-ţi pară.
Aţi spus că aţi venit să vă oferiţi voluntari.
Nu, eu n-am spus. Ea a spus.
Şi a mai spus că sunt logodnicul ei. Obraznică.
- Şi cine eşti tu, mai precis? - Sunt Patrick Jane. Consultant la BIC.
Anchetez uciderea lui Natalie. Se întâlnea cu cineva de aici, aşa-i?
Nu pe care să-l ştiu eu. Evan?
- Nu. - Nu?
Bineînţeles. E secret, aşa că n-o să-mi spui, oricum.
Te deranjează dacă arunc o privire împrejur,
să vorbesc cu unii dintre angajaţii tăi?
Nu.
Mulţumesc foarte mult. Succes cu cartea.
Ce zici de el?
Frumos, dar şters, ca un câine golden retriever.
Natalie niciodată n-ar fi fost interesată de cineva ca el.
De cine ar fi fost interesată?
De cineva atrăgător, spiritual, mărinimos, între 25 şi 35 de ani,
în formă, cu păr bogat şi cu inimă romantică.
Asta e tot?
Nu-i de mirare că a apelat la ajutorul unei profesioniste.
Bărbaţii perfecţi sunt undeva, dacă ştii unde să cauţi.
Natalie era studentă. Citea cu lăcomie.
Era curioasă, inteligentă şi idealistă. Trebuia să fie cu cineva asemănător.
Cu el.
Îmi plăteşti cina la un restaurant ales de mine, dacă am dreptate.
Fără pariu. Ai dreptate.
E singurul bărbat care nu s-a uitat la tine.
O să plătesc cina, dacă îl faci să mărturisească chiar acum.
- Facem pariu. - Fă-ţi treaba.
Bună.
Tu trebuie să fii...
Richard. Te pot ajuta?
Îmi pare rău. E un moment prost? Văd că eşti supărat.
Ce? Nu. Nu, eu... Sunt bine.
Moment prost... pentru ce?
E în regulă. Natalie mi-a spus totul despre tine.
Scuză-mă. Natalie?
- Aveai o relaţie cu ea. - Asta e ridicol.
Sunt un om însurat.
Hei, nu-ţi face griji. N-o să spun nimănui.
Natalie mi-a fost o prietenă dragă.
Moartea ei a fost devastatoare pentru mine.
Nu-mi pot imagina cum trebuie să te simţi acum.
Nu există pierdere mai mare decât pierderea persoanei iubite.
Nu credeam că a mai spus cuiva.
Acesta e Richard.
Aşadar, există un locşor minunat în centru. Cu bucătar sicilian.
Face minuni cu peştii... proaspeţi, simpli.
Remarcabil. Dintr-odată mi-e foame.
Bună, Richard.
Da, am avut o dispută, dar n-a fost mare lucru.
Ai minţit în legătură cu asta. Asta înseamnă că e mare lucru.
Nu credeam că era relevant.
Tura ta s-a terminat la ora 20:00, la fel cu a lui Natalie.
- Unde ai mers după serviciu? - Să iau cina cu un prieten.
- Imediat după? - Da, cam pe la ora 20:30.
- Prietenul acesta are un nume? - Jim Clark.
Doar nu crezi că am vreo legătură cu asta, nu-i aşa?
E o nebunie. N-am ucis-o eu pe Natalie.
Pentru ce v-aţi certat?
Ei nu-i plăcea modul în care am tratat o situaţie cu unul dintre copii.
Ea credea că-l abuzezi?
M-am pus în faţa lui, poate l-am împins puţin, e bine?
Doar atât. N-a fost abuz.
Natalie a venit aici dornică şi vioaie,
crezând că va avea o conexiune cu aceşti copii,
şi e o idee minunată, dar nu merge aşa.
Uneori să aplici corecţii fizice
e singurul lucru la care reacţionează aceste animale, înţelegi?
Da, ai dreptate. Abuzarea de copii e împotriva legii.
Tu înţelegi?
- Da. - Bine.
În regulă. Mulţumesc. Pa.
Ei bine, Richard Eldridge
va discuta cu unul dintre colegii mei, mâine dimineaţă la prima oră.
Facem o echipă bună, nu?
- Ai spus că ai o întrebare. - Da. Asta.
M-ai urî dacă ţi-aş spune că am minţit?
Doar că, în prezent, nu prea apuc să-mi petrec timpul
singură cu bărbaţi fermecători.
Păi, există un motiv pentru asta... aşa că, nu-i ucide.
Toţi avem un trecut.
M-am gândit mult la tine în ultimele câteva luni.
Adeseori mă întreb cum ar fi fost situaţia,
dacă ne cunoşteam în circumstanţe diferite.
Gândindu-te la ce ar fi putut fi, te va strica de cap.
E mult mai bine să te gândeşti la ce se va întâmpla în viitor.
- Erica. - Îmi placi, Patrick.
Sper că sinceritatea mea nu te stânjeneşte.
- Ştiu ce faci. - Ce fac?
Mă seduci să-ţi ascunzi adevăratul scop...
- Care e să evadezi. - Oare?
- Te seduc? - Nu.
Nu încerc să evadez, Patrick.
De fapt, nu crezi într-adevăr că vreau.
- Nu? - Nu.
Acei agenţi, de dincolo de uşă, nu sunt aici ca să nu evadez.
Ei sunt aici să ne ţină pe noi doi despărţiţi.
Ştiu că ai sentimente pentru mine.
Toată această prostie cu evadarea e modul tău de a evita acele sentimente.
Nu, de fapt, sunt extrem de îngrijorat că ai putea încerca să evadezi.
Atunci întreabă-te asta.
Dacă acei agenţi n-ar fi dincolo de uşă, în acest moment, ce ai face?
Ce ai face?
Ce sunt astea?
Poze pe care Natalie Gibecki le-a făcut în vacanţă la Puerto Vallarta.
Le verificam să văd dacă s-a întâlnit cu cineva, când era acolo.
- S-a întâlnit? - Nu pare.
Bănuiesc că am terminat cu alea.
Natalie şi cu mine am început să ne vedem cam acum un an.
Aveaţi o relaţie amoroasă.
Da...
Dar ea nu era doar un capriciu. Plănuiam să-mi părăsesc soţia.
Doar că... ştii, e complicat.
Complicat?
Fiindcă familia soţiei tale are milioane de dolari
şi tu câştigi salariul minim la o organizaţie nonprofit?
Ce credea Natalie despre căsătoria ta?
A fost răbdătoare, la început. Ştia că sunt nefericit.
De curând, s-a săturat de aşteptare, aşa că a întrerupt legătura.
- Când s-a întâmplat asta? - Acum două săptămâni.
Abia dacă am vorbit în acest timp. Am sunat-o.
I-am cerut să ne vedem. Ea n-a vrut.
A spus că vrea să se elibereze, să-şi limpezească mintea.
- Şi de aceea a mers la Puerto Vallarta? - Da.
Am presupus că ăsta era sfârşitul.
Apoi, acum câteva săptămâni, m-a sunat.
A vrut să mă vadă.
Avea de gând să se întâlnească cu tine în noaptea în care a fost ucisă?
Da.
La ora 21:00. Acelaşi mic local la care mergeam mereu.
Am aşteptat o oră.
Când n-a apărut, eu doar...
Am presupus că s-a răzgândit.
Ştiu că... tu doar... îţi faci meseria, agent Lisbon.
Niciodată nu i-aş face asta lui Natalie.
N-aş putea.
Natalie avea de gând să se întâlnească cu tine, în noaptea când a fost ucisă.
Un bărbat însurat, cu care avea o relaţie amoroasă,
şi care nu are un alibi pentru noaptea crimei.
Mă vei ierta dacă sunt puţin sceptică.
Ce zici de iubit?
Zice că urma să se întâlnească cu Natalie în noaptea în care a fost ucisă.
Uite numele localului. Tu şi cu Cho discutaţi cu barmanul.
Vedeţi dacă cineva îşi aminteşte să-l fi văzut.
- Unde e Erica, îşi face manichiura? - De unde ştii?
Asta devine ridicol.
Erica şi-a servit scopul. E vremea s-o ducem înapoi la închisoare.
- Nu putem face asta. - De ce nu?
Am nevoie de ea.
Dle Jane, dnă Flynn, ce drăguţ să vă văd.
Sunteţi aici ca invitaţi?
Păi, nu... nu chiar.
- Sper că nu e vreo problemă. - Dl Relin nu ţi-a spus?
Să-mi spună ce?
Erica şi cu mine evoluăm pe scenă în seara asta.
Doar o mică chestie la care am lucrat. Totul a fost aranjat.
- Ce extravagant. - Păi, să sperăm.
Mulţumesc.
Bună seara, doamnelor şi domnilor. Numele meu e Patrick Jane.
În seara aceasta şi pentru o cauză foarte bună,
hai să ne imaginăm că această sală de dans stridentă
e, de fapt, Casa Encantar, casa fermecată.
Doamnelor şi domnilor, drăguţa mea asistentă, Erica.
Erica şi cu mine vom invoca spiritele care vă vor înfiora şi vă vor uimi
şi apoi vom transforma acea uimire înfiorătoare în bani gheaţă,
care vor ajuta la hrănirea, îmbrăcarea şi educarea
a mii de orfani fără adăpost.
După cum vedeţi, Erica a aşezat pe masă patru cutii.
Acum, ca această reprezentaţie să funcţioneze,
avem nevoie de patru voluntari.
Odată ce sunteţi ales, vă rog să vă îndreptaţi neîntârziat spre scenă.
Nu fiţi timizi. Asta n-ar răni pe nimeni.
Aplauze pentru aceste suflete curajoase.
Mulţumesc, Erica. Arăţi fermecător în verde.
Acum, doamnelor şi domnilor, vă rog să fiţi foarte atenţi.
Sunteţi pe cale să fiţi martorii a ceva,
ce chiar vă garantez că n-aţi mai văzut vreodată.
Veţi vedea... ceva umbrit în necunoscut,
într-o lume a clarvăzătorilor şi a prorocirilor, o lume a spiritelor.
Acum, ştiu că unii dintre dvs. nu cred că spiritele există,
dar credeţi-mă când vă spun că sunt reale.
Sunt aici în această sală, chiar acum, vorbind cu mine,
exact cum eu vorbesc cu dvs.
şi ele îmi spun că unul dintre aceşti indivizi, aici de faţă,
ascunde un secret întunecat.
Ce? Nu mă credeţi?
Fantastic. Asta îmi oferă şansa să vă dovedesc.
Dvs., domnule. Care e numele dvs.?
- Richard. -Richard, ai venit singur?
Da.
Mulţumesc. Vrei să înaintezi?
Într-una dintre aceste cutii
e un obiect care are o semnificaţie importantă pentru tine.
Nu ştiu în care cutie este şi nici tu nu ştii.
- Am dreptate? - Ai.
În regulă, Richard. Vreau să te concentrezi acum.
Vreau să te concentrezi şi să-ţi eliberezi mintea
de orice distragere.
Aş vrea să alegi două cutii.
Două cutii, fie din partea dreaptă, fie din partea stângă, te rog.
Erica.
Au mai rămas două cutii. Aş vrea să alegi una, Richard.
Acum, ai făcut alegerea doar cu îndrumarea spiritelor?
Da.
Erica, dacă doreşti să deschizi cutia, te rog.
Colierul ăsta înseamnă ceva pentru tine, Richard?
Da.
Spune publicului ce înseamnă, Richard.
E colierul pe care i l-am dat lui Natalie.
De ce i l-ai dat?
Era un simbol al profundei şi trainicei...
mele iubiri... pentru ea.
E în regulă. E în regulă.
Mulţumesc, Richard.
Dacă doreşti să revii la locul tău. E în regulă.
Aşteptaţi! Spiritele îmi trimit încă un mesaj.
Îmi spun că şi altcineva de pe această scenă are un secret.
Dle Relin.
Preferatul mulţimii.
Ascunzi un secret întunecat, nu-i aşa?
- Nu cred. - Serios?
Păi, să verificăm, vrei? Înaintează, te rog.
Eliberează-ţi mintea şi alege două cutii.
Erica.
Acum ştii cum merge treaba. O cutie.
Mulţumesc.
Acum, alegi cutia asta din propria ta dorinţă, da?
Bănuiesc că da.
Erica, te rog să faci onorurile. Deschide cutia.
Poza asta are vreo însemnătate pentru tine?
- Nu. - Eşti sigur?
Păi, poate dacă o vezi mai mare.
Erica?
Acum o recunoşti?
Pare a fi zona în care pretinzi că ai construit un orfelinat,
doar că nu există orfelinat.
- Eu nu... nu ştiu despre ce vorbeşti. - Ce zici acum?
E o poză făcută acum o săptămână.
Nu există niciun orfelinat, Greg,
ci doar o poză falsificată pe care ai prezentat-o ca fiind reală.
Tot ce ai spus că ai făcut e o minciună, Greg.
- Tu nu înţelegi. - Dar cred că ei înţeleg.
Eşti arestat.
Să mergem.
Mulţumesc. Aţi fost un public drăguţ.
Mulţumesc şi noapte bună.
Ai deturnat milioane de dolari destinaţi operelor caritabile
şi ai scurs banii în propriile tale buzunare.
Ai păcălit pe toată lumea până ce Natalie a călătorit în Mexic.
Natalie m-a sunat şi a spus că vrea
să vorbească cu mine despre ceva important,
aşa că, ne-am întâlnit după serviciu la staţia de metrou.
M-am oferit s-o duc cu maşina.
Ea mi-a spus că a vizitat
unul dintre orfelinatele pe care le-am construit.
- Şi te-a acuzat că minţi. - Nu.
Nu la început. Avea încredere în mine.
A vrut o explicaţie, dar...
N-aveam una. Ce puteam să spun?
Avea pozele.
Întreaga mea lume era ameninţată. Tot ce-am construit ar fi dispărut.
Bine. Vin.
- Wayne. - Aici înăuntru.
- Ce se întâmplă cu tine? - Ia un loc.
Sarah, eu...
- E ceva ce trebuie să-ţi spun. - Bine.
Aşa că, m-am gândit mult la noi, în ultimele zile...
şi... la situaţia noastră.
- "Situaţia noastră"? - Da...
Şi... vreau să se schimbe.
Te desparţi de mine?
Contrariul.
Vrei să te căsătoreşti cu mine?
- Nu. - Nu?
- Nu vreau să mă căsătoresc aşa. - Aşa cum?
Wayne, nu vreau să mă ceri în căsătorie doar fiindcă sunt însărcinată.
Nu... e corect faţă de tine sau de mine.
Nu vreau să trăiesc restul vieţii mele
întrebându-mă, în mod constant, dacă soţul meu mă iubeşte.
Wayne. Doamne, eşti...
Eşti un om minunat. Nu, şi vei fi...
cel mai uimitor tată...
Serios, dar...
Doamne, încă nu suntem pregătiţi pentru asta.
Mulţumesc, Patrick.
N-ai idee ce mult înseamnă asta pentru mine.
Ştii, nu trebuia să pleci noaptea trecută.
- Nu putem avea tot ceea ce vrem. - De când?
Dacă vrei să mă scuzi, o să merg să-mi împrospătez machiajul
înainte de plecare.
Nu te mai deranja. Ştiu despre avocatul tău.
Avocat? Ce avocat?
L-am găsit la o stradă distanţă cu două valize, bani şi un paşaport fals.
Îmi pare rău, Erica.
Te iubesc! O să te aştept!
Înduioşător.
Deci, s-a terminat.
Nu poţi acuza o fată pentru că a încercat.
Nu m-aş aştepta la nimic mai puţin.
A fost drăguţ să te văd, Patrick.
Am avut o perioadă minunată.
Şi eu.
La revedere.
Păi, când o spui aşa, pare că ar fi pentru totdeauna.
Doar între 15 şi 20 de ani.
În regulă. Doar semnez aici?
Da, domnule. În josul paginii.
- E timpul să mergem, doamnă. - Desigur.
Mă bucur că totul s-a terminat cu bine.
Da.
Agentul special Luther Wainright?
Sunt poliţistul Hopkins de la închisoarea Golden Valley.
Am venit s-o luăm în custodie pe Erica Flynn.
Îmi pare rău. Sunt confuz. Tocmai am semnat custodia...
Domnule?
Şerifii federali ne ajută cu căutarea.
A fost consemnată pe listele zborurilor şi la toate trecerile de frontieră.
Îţi pierzi timpul.
Mulţumesc pentru optimismul tău.
Trebuie să te întreb, Jane.
Ştiai că Erica avea de gând să facă asta?
Să încerce să evadeze?
Bineînţeles. Adică, cine n-ar face-o?
Nu mi-ai răspuns la întrebare.
Nu, n-am...
...răspuns la întrebarea ta.
Alo?
Bună, Patrick.
Am vrut să-ţi mulţumesc pentru cina de seara trecută.
A fost cea mai bună întâlnire pe care am avut-o de ani buni.
N-a fost o întâlnire.
Dacă spui tu.
- Unde eşti? - Undeva unde e cald.
De ce? Ţi-e dor de mine?
Cam aşa ceva.
Ştii, Patrick, ne-ar fi fost bine împreună.
Ne-ar fi bine împreună.
Te voi găsi. E doar o problemă de timp.
Patrick.
Aproape că aştept cu nerăbdare.
Traducerea şi adaptarea: dflo Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro